ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Черкаси справа № 925/163/26 
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтра Україна» про розподіл судових витрат у справі № 925/163/26 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтра Україна» про стягнення 304815 грн 20 коп.,

ВСТАНОВИВ :

08.04.2026 року відповідач, в особі свого представника звернувся, через систему «Електронний суд», до Господарського суду Черкаської області із заявою (вх. №5907/26, а.с. 146-148), у якій просив суд стягнути з позивача – Акціонерного товариства «Українська залізниця» на свою користь понесені відповідачем судові витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі в розмірі 14900 грн, до заяви додав докази на підтвердження наявності і розміру цих судових витрат.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.04.2026 заяву відповідача про розподіл судових витрат призначено до розгляду в судове засідання на 04.05.2026, про її розгляд повідомлено сторін.
Представник позивача подав, через систему «Електронний суд»,23.04.2026 клопотання (вх. № 6866/26, а.с. 165-166), в якій вказав на необґрунтованість розміру витрат відповідача на правничу допомогу, невідповідність її критеріям співмірності, просив відмовити у задоволенні заяви, у разі задоволення – зменшити до обґрунтованого рівня.
Сторони явку представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання відповідно до довідок суду про доставку електронних листів з ухвалою суду від 15.04.2026 до їх електронних кабінетів, причини неявки представників не повідомили. 
Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п. 1 ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути заяву позивача у відсутності представників сторін.
Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано додаткове рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши заяву відповідача про розподіл судових витрат (вх. №5907/26 від 08.04.2026), матеріали справи № 925/163/26 в частині, що її стосуються, та оцінивши їх у сукупності суд заяву відповідача задовольняє частково з таких підстав.
09.02.2026 позивач – Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», через систему “Електронний суд”, звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтра Україна» про стягнення, на підставі договору № 61/2024-ППКЮ від 28.11.2024 року, 107251 грн 20 коп. пені та 197564 грн штрафу, що разом становить 304815 грн 20 коп.
Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 10.02.2026, 25.02.2026, 03.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №925/163/26 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.03.2026; забезпечено участь в судовому засіданні для представника позивача – адвоката Пархоменка О.В., для представника відповідача – адвоката Оприсняка Б.Р. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням їх власних технічних засобів, за поданими ними клопотаннями.
Відповідач в особі свого представника подав, через систему «Електронний суд», 02.03.2026 відзив на позов (вх.№ 3333/26, а.с. 96-100), в якому заперечував проти заявлених позовних вимог, вказав на безпідставність, необґрунтованість здійснених позивачем розрахунків пені і штрафу, зауважив, що у спірних відносинах 60-денний термін (строк) надання послуг з ремонту обладнання почав спливати саме з дати підписання між сторонами Актів приймання в ремонт та огляду від 26.12.2024 року, а не Акта приймання-передачі від 05.12.2024, як це помилково вважає позивач. Відповідач надав контррозрахунок пені, вважаючи обґрунтованим її розмір – 42336 грн нарахованої за період 27.12.2024-11.03.2025 року (15 днів), в решті просив відмовити, як і в стягненні штрафу, оскільки прострочення складає 15 днів, а не понад 30 днів, для можливості застосування штрафу у розмірі 7 %. Також у відзиві навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи 20000 грн витрат на професійну правничу допомогу, докази яких будуть подані суду, до відзиву долучив копії: ордера серії АІ №2096503 від 12.01.2026, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000595 від 23.10.2019.
Протокольною ухвалою в судовому засіданні 10.03.2026 судом оголошувалась перерва до 31.03.2026, в якому представник позивача позов з підстав і у розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю, представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити повністю, повідомив про намір подачі доказів судових витрат понесених відповідачем на правничу допомогу у даній справі у строки передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України. Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та призначив дату оголошення вступної та резолютивної частин рішення - 06.04.2026.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.04.2026 позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено частково, стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтра Україна» – 42336 грн пені, 507 грн 69 коп. судових витрат, відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення 64915 грн 20 коп. пені, 197564 грн штрафу, 3150 грн 09 коп. судових витрат.
08.04.2026 відповідач в особі адвоката Оприсняка Б.Р. подав, через систему «Електронний суд», заяву про розподіл судових витрат (вх. № 5907/26), яка є предметом розгляду, до заяви додав копії: договору про надання правничої допомоги №1/0126 від 12.01.2026; Додаткової угоди від 23.02.2026 до договору про надання правничої (правової) допомоги №1/0126 від 12.01.2026; акта надання послуг №4 від 07.04.2026 на суму 14900 грн.
Із доданих до позовної заяви і заяви про розподіл судових витрат документів вбачається, що 12.01.2026 року між відповідачем, як замовником, та Адвокатським бюро «Оприсняк», як виконавцем, укладено договір про надання правничої допомоги №1/0126 (а.с. 151-153), в якому сторони погодили, зокрема, наступне:
п. 5.1 – вартість послуг за цим договором становить 2700 грн без ПДВ за 1 год роботи адвоката у справах замовника, якщо інша вартість конкретно визначених послуг не буде окремо погоджена сторонами у додаткових угодах до даного договору;
п. 5.2. – ціна договору складається з суми вартості робіт, зазначених у актах наданих послуг;
п 5.3. – оплата послуг здійснюється протягом 10 робочих днів з дати підписання сторонами акту наданих послуг. Якщо інший порядок оплати конкретно визначених послуг не буде оремо погоджено сторонами у додаткових угодах до даного договору.
23.02.2026 сторонами до договору про надання правничої допомоги №1/0126 від 12.01.2026 погоджено додаткову угоду (а.с.154)п.п.1-3 якої визначено, що виконавець здійснює надання правничої допомоги замовнику стосовно захисту його прав та інтересів у Господарському суді Черкаської області по справі № 925/163/26, з усіх питань, що стосуються замовника та пов`язані з судовим провадженням за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Приміська пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтра Україна» про стягнення 304815 грн 20 коп.; вартість правничої допомоги, вказаної у п.1 цього додатку за погодженням сторін складає фіксований розмір -14900 грн, без ПДВ; вартість правничої допомоги сплачується замовником протягом 10 робочих днів з дати підписання сторонами акту наданих послуг. 
07.04.2026 сторонами підписано акт надання послуг №4 (а.с.155) на суму 14900 грн за надання Адвокатським бюро «Оприсняк», професійної правничої допомоги відповідачу пов`язаної з представництвом в Господарському суді Черкаської області по справі № 925/163/26. 
Отже, предметом розгляду є вимога відповідача про стягнення з позивача 14900 грн., судових витрат, за надану відповідачу адвокатом Адвокатським бюро «Оприсняк», правничу допомогу у даній справі і постановлення додаткового рішення про це.
Згідно з ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 п. 3, ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За обставин даної справи суд вбачає, що заява про розподіл судових витрат з доданням доказів понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи були подані у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Із матеріалів справи вбачається, що 12.01.2026 відповідачем та Адвокатським бюро «Оприсняк» укладено договір про надання правничої допомоги №1/0126, п.п. 5.1., 5.2. якого визначено, що вартість послуг за цим договором становить 2700 грн без ПДВ за 1 год роботи адвоката у справах замовника, якщо інша вартість конкретно визначених послуг не буде окремо погоджена сторонами у додаткових угодах до даного договору; ціна договору складається з суми вартості робіт, зазначених у актах наданих послуг.
В додатковій угоді від 23.02.2026 сторони погодили вартість правничої допомоги, вказаної у п.1 цього додатку, що складає фіксований розмір - 14900 грн, без ПДВ; вартість правничої допомоги сплачується замовником протягом 10 робочих днів з дати підписання сторонами акту наданих послуг. 
07.04.2026 сторонами складено та підписано акт надання послуг №4 на фіксовану суму 14900 грн, щодо наданих послуг правничої допомоги у справі № 925/163/26. 
Таким чином, наявні в матеріалах справи докази надання адвокатом Оприсняком Б.Р. Адвокатського бюро «Оприсняк» відповідачу професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням погодженого гонорару за послуги з надання правничої допомоги, дають суду достатні підстави для покладення витрат відповідача на отримання професійної правничої допомоги адвоката на позивача. 
При розгляді заяв сторін суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.12.2020 року у справі № 640/18402/19, відповідно до якої розмір винагороди за надання правової допомоги, що визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, якщо інше не зазначене у договорі, а також враховує позицію об`єднаної палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, відповідно до якої за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
Разом з тим суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність наданих послуг адвокатом Литвин О.Д. до справи відповідач не надав. Дослідивши додані до позову і заяви про розподіл судових витрат доказів, суд недотримання позивачем (його представником) вимог частини третьої статті 126 ГПК України також не встановив.
Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також частини п`ятої статті 129 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом також враховано, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.
У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки “суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони” та “суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання” не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що “під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи”.
Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом Оприсняком Б.Р. Адвокатського бюро «Оприсняк» робіт, послуг, предмет позову, суд доходить висновку про наявність підстав для не покладення на позивача усіх витрат на професійну правничу допомогу відповідача.
Підставою для цього суд вважає обґрунтованість позовних вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця» в частині стягнення 42 336 грн пені, непропорційність розміру цих витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, а відтак і їх необґрунтованість, не співмірність і нерозумність.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про покладення на Акціонерне товариство «Українська залізниця» судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтра Україна» на професійну правничу допомогу у справі № 925/163/26 частково у розмірі 8000 грн., про що ухвалює додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 236-240, 244, 256 ГПК України, господарський суд,
ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтра Україна» про розподіл судових витрат вх. № 5907/26 від 08.04.2026 року задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код юридичної особи 4075815, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтра Україна», ідентифікаційний код юридичної особи 42543695, місцезнаходження: 20705, Черкаська область, м. Сміла, вул. Коробейника, буд. 1 – 8000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтра Україна» в частині вимог про стягнення 6900 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене 05.05.2026.

Суддя В.М. Грачов