ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 квітня 2026 року справа №360/307/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Закопайло Вікторії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року по справі №360/307/25 (суддя І інстанції Качанок О.М.) за позовом адвоката Закопайло Вікторії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 у справі №360/307/25, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2025:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 24.01.2025 №262840023867;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.12.2024, за його заявою про призначення пенсії від 17.01.2025, зарахувавши до його страхового стажу періоди навчання з 01.09.1987 по 24.06.1988, з 02.09.1989 по 26.06.1993 у Ворошиловградському державному педагогічному інституті імені Т.Г. Шевченка та період роботи з 01.09.1993 по 31.12.1997 у Луганській митниці.
Представник позивача звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в порядку статті 382 КАС України.
В обґрунтування заяви вказано, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі № 360/307/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.12.2024, за його заявою про призначення пенсії від 17.01.2025, зарахувавши до його страхового стажу періоди навчання з 01.09.1987 по 24.06.1988, з 02.09.1989 по 26.06.1993 у Ворошиловградському державному педагогічному інституті імені Т.Г. Шевченка та період роботи з 01.09.1993 по 31.12.1997 у Луганській митниці.
Проте, станом на дату подання даної заяви Головним управлінням ПФУ в м. Києві рішення суду виконане частково, а саме в зобов`язальній частині. Разом з тим щомісячна пенсія, зокрема, за грудень 2025 року, січень 2026 року та лютий 2026 року ОСОБА_1 відповідачем не виплачується.
Також, на думку представника позивача, відповідач протиправно ототожнює виконання рішення суду в частині виплати нарахованої заборгованості, з обов`язком здійснювати поточні щомісячні виплати пенсії, фактично зупиняючи пенсійне забезпечення позивача всупереч судовому рішенню.
На підставі викладеного, просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 у справі № 360/307/25, зобов`язавши відповідача подати звіт про виконання рішення суду в цій справі.
02.03.2026 від відповідача надійшли відповідні письмові пояснення, в яких зазначено, що ним виконано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі № 360/307/25, а саме рішенням від 22.09.2025 № 262840023867 призначено ОСОБА_1 пенсію за віком, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.12.2024, із зарахуванням до його страхового стажу періодів навчання з 01.09.1987 по 24.06.1988, з 02.09.1989 по 26.06.1993 у Ворошиловградському державному педагогічному інституті імені Т.Г. Шевченка та періоду роботи з 01.09.1993 по 31.12.1997 у Луганській митниці. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 04.12.2024 становить 11006,57 грн.
Також, на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 у справі № 360/307/25 нараховано заборгованість в сумі 173779,25 грн..
Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до Порядку № 821 здійснено виплату заборгованості в межах виділених бюджетних призначень в розмірі 129553,07 грн..
Отже, відповідач вказує, що він в межах своїх повноважень виконав можливі та залежні від нього дії, спрямовані на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі №360/307/25.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі – відмовлено.
Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду .
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Судом першої інстанції не було враховано, що рішення суду від 22 квітня 2025 року по справі №360/307/25 виконано частково, а саме рішенням №262840023867 від 22.09.2025 призначено позивачу пенсію за віком, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.12.2024, за його заявою про призначення пенсії від 17.01.2025, зарахувавши до його страхового стажу періоди навчання з 01.09.1987 по 24.06.1988, з 02.09.1989 по 26.06.1993 у Ворошиловградському державному педагогічному інституті імені Т.Г. Шевченка та період роботи з 01.09.1993 по 31.12.1997 у Луганській митниці. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 04.12.2024 року визначено в розмірі 11006,57 грн. Разом з тим, щомісячна пенсія, за грудень 2025 р, січень 2026 року та лютий 2026 року відповідачем не виплачується.
Відповідачем в своїх поясненнях зазначено, що борг по перерахунку за рішенням суду в сумі 173 779 грн. 25 коп. обліковано в переліку одержувачів виплат, сформованому відповідно до Порядку №821, та буде виплачений за окремими напрямами бюджету Пенсійного фонду України за джерелами виплати відповідних сум, такі виплати здійснюються пропорційно виділеним бюджетним асигнуванням, але не більше суми, що обліковується в переліку одержувачів.
Станом на 27.02.2026 залишок не виплачених коштів становить 44225 грн. 18 коп., що не заперечується відповідачем. Отже враховуючи, що розмір щомісячної пенсії позивача складає – 11006,57 грн., поточна щомісячна пенсія позивачу не виплачується з листопада 2025 року.
Судом першої інстанції не було враховано, що метою звернення позивача до суду було щомісячне отримання коштів (пенсійного забезпечення) у відповідності з нормами Закону 1058, а не паперового звіту про його нарахування. Призначення пенсії за віком позивачу без її фактичної виплати протягом 4-х місяців (за період листопад 2025-лютий 2026 р.) свідчить про фіктивне виконання рішення. Враховуючи підтверджений факт відсутності виплат позивачу щомісячної пенсії за віком за листопад 2025 р. - лютий 2026 р., у суду першої інстанції не було диспозитивного права відмовляти у звіті. 
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України (в редакції Закону № 4094-IX від 21.11.2024, що набрав чинності 19.12.2024р.) суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Під час розгляду заяви судом встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 у справі № 360/307/25 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 24.01.2025 № 262840023867; - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.12.2024, за його заявою про призначення пенсії від 17.01.2025, зарахувавши до його страхового стажу періоди навчання з 01.09.1987 по 24.06.1988, з 02.09.1989 по 26.06.1993 у Ворошиловградському державному педагогічному інституті імені Т.Г. Шевченка та період роботи з 01.09.1993 по 31.12.1997 у Луганській митниці.
На виконання цього судового рішення відповідачем було призначено позивачеві 04.12.2024 пенсію за віком, із зарахуванням до його страхового стажу періодів навчання з 01.09.1987 по 24.06.1988, з 02.09.1989 по 26.06.1993 та періоду роботи з 01.09.1993 по 31.12.1997, що підтверджується протокольним рішенням відповідача від 22.09.2025 № 262840023867 та розрахунком трудового стажу позивача (форма РС-право).
Також листом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 06.02.2026 № 2600-0202-8/18851, складеним у відповідь на адвокатський запит представника позивача, повідомлено, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 у справі № 360/307/25 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві в межах зобов`язальної частини. Борг у сумі 162804,49 грн., нарахований на виконання рішення суду, буде виплачений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821, якою затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень (дата набрання чинності 17.07.2025). Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві наразі працює відповідно до Тимчасового розпису доходів та видатків на 2026 рік, згідно якого кошти на фінансування видатків на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень на 2026 рік передбачені в розмірі 28556,8 тис. грн з березня по грудень 2026 року. На виплату в жовтні, листопаді та грудні 2025 року було нараховано частину боргу в загальній сумі 124970,81 грн. Залишок нарахованих коштів склав 37833,68 грн. В січні та лютому 2026 року відсутнє фінансування для виплат пенсій, які проводяться на умовах постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що судове рішення у справі №360/307/25 виконано відповідачем у повному обсязі, а саме відповідачем призначено з 04.12.2024 пенсію за віком ОСОБА_1 , із зарахуванням до його страхового стажу періодів навчання з 01.09.1987 по 24.06.1988, з 02.09.1989 по 26.06.1993 та періоду роботи з 01.09.1993 по 31.12.1997.
Відтак, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що рішення суду в цій справі виконано у повній відповідності до його зобов`язальної частини та відповідно до покладених на відповідача обов`язків за цим судовим рішенням.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, після призначення пенсії на виконання судового рішення, відповідачем була виплачена заборгованість, що утворилась внаслідок призначення пенсії, в загальній сумі 124970,81 грн.. 
Звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в цій справі, представник позивача посилається на не виплату позивачеві пенсії за грудень 2025 року, січень та лютий 2026 року.
Проте, ці обставини не були та, більш того, не могли бути предметом розгляду в даній справі, оскільки виникли вже після призначення позивачу пенсії та, відповідно, ухвалення судом рішення по суті спору.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суд вирішує справу щодо відповідних спірних правовідносин, які виникли у певний час та продовжують існувати станом на момент ухвалення судом рішення по суті справи, яке ухвалюється у відповідності до позовних вимог позивача, а також до обставин, що існували на момент його ухвалення.
При вирішенні питання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд не вправі переглядати обставини, що встановлені судовим рішенням, тим паче, встановлювати нові обставини, яких не існувало станом на момент його ухвалення, а також змінювати суть судового рішення.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення поданої представником позивача заяви у порядку статті 382 КАС України. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Закопайло Вікторії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року по справі №360/307/25 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року по справі №360/307/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення – 30 квітня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 30 квітня 2026 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко