Справа № 211/12805/25
Провадження № 2/211/1769/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

30 квітня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді – Юзефовича І.О.,
за участю секретаря судового засідання – Андрійченко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Кафтасьєва Ганна Володимирівна звернулась до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача – ОСОБА_2 . Згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначені – ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 74 роки, актовий запис №1603. Народився батько позивача до початку ОСОБА_6 війни, у республіці ОСОБА_7 , м. Йоркшал Ола, де він разом із батьками проживав, потім його батьки (дідусь та бабуся позивача) переїхали до міста Кривий Ріг, отримали земельну ділянку під будівництво житлового будинку. 20 вересня 1958 року було укладено шлюб між батьками позивача, зареєстрований Залізничним бюро ЗАГС м. Кривого Рогу, актовий запис про шлюб №76, а саме між ОСОБА_2 , 1934 року народження та ОСОБА_8 , 1940 року народження, після укладання шлюбу, дружина змінила дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка « ОСОБА_9 ». Між тим, в свідоцтві про одруження, ім`я батька позивача записано « ОСОБА_10 », замість вірного імені « ОСОБА_11 », яке зазначено в його свідоцтві про народження, про те, що ім`я записано помилково, покійний батько позивач помітив вже після спливу часу, через складні життєві обставини, часу виправляти в судовому порядку документ не було, тому, запис в свідоцтві про одруження не був змінений. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача – ОСОБА_12 . У шлюбі батьків позивача – ОСОБА_3 та ОСОБА_12 народились діти: донька – ОСОБА_1 , син – ОСОБА_13 . Оскільки в свідоцтві про шлюб батьків, ім`я батька позивача помилково зазначено « ОСОБА_10 » замість вірного « ОСОБА_11 », у свідоцтві позивача та її покійного брата по-батькові записано « ОСОБА_14 » та « ОСОБА_15 ». 21 травня 1958 року було складено акт про те, згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради депутатів від 06 травня 1958 року №310, здійснено відвід земельної ділянки площею 700 кв.м. за вказаною адресою, в користування ОСОБА_4 . 31 травня 1958 року було укладено договір про передання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти включно, між виконкомом Криворізької міської ради депутатів в особі голови залізничної поселкової ради Куліш Є.М. та Мурзаєвим М.І., за адресою: АДРЕСА_1 , договір посвідчений нотаріусом Третьої Криворізької нотаріальної контори №3569. ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 . Після будівництва будинку, за вказаною адресою була заведена домова книга, розпочата 01 березня 1961 року, за вказаною адресою у будинку АДРЕСА_1 була зареєстрована родина ОСОБА_9 , у тому числі, ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 . Крім того, у домовій книзі – батько позивача записаний вірно ОСОБА_3 , натомість його діти записані по-батькові « ОСОБА_15 » та « ОСОБА_14 ». ОСОБА_4 збудував будинок, після його смерті, спадщину після нього у вигляді будинку, фактично прийняв його син, ОСОБА_3 , але ні життя спадщину не оформив, спадщину після смерті чоловіка фактично прийняла його дружина, також свідоцтво про право на спадщину не оформила та померла, на момент смерті чоловіка була зареєстрована у спадковому будинку. Після смерті матері - ОСОБА_12 , її донька - позивач по справі, звернулась до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , Після спливу визначеного законом строку у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу державним нотаріусом Артеменко Л.М. Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, було відмовлено, про що 30 вересня 2025 року було видано постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з наступних причин. Після вивчення документів спадкоємця - ОСОБА_1 , в тому числі, паспорт, реєстраційний номер облікової картки платника податків, свідоцтво про смерть ОСОБА_12 та матеріали спадкової справи № 123.2025. заведену після її смерті, свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , державний нотаріус дійшов до висновку, що слід відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_4 , батькові, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого за законом був син - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого за законом була його дружина, ОСОБА_12 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, оскільки в наданих документах наявні істотні розбіжності: згідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , виданого Залізничним відділом РАЦС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 20 .ресня 1958 року (а\з № 76 від 20.09.1958) шлюб було укладено між громадянами - російською мовою « ОСОБА_17 » 1934 року народження та « ОСОБА_8 » 1940 року народження, тоді як заявником надано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, позивачу- ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про паво на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_4 , батькові, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого за законом був син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого за законом була (зі слів заявника) його дружина, ОСОБА_12 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав та рекомендовано звернутися до суду задля захисту своїх прав. За життя, мати позивача - ОСОБА_12 не складала, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось, позивач є єдиним спадкоємцем за законом, стосовно інших спадкоємців позивачу нічого не відомо, вказані обставини, будуть підтверджені матеріалами спадкової справи, клопотання про витребування якої долучається до позовної заяви. Фактично, позивачу відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що ім`я покійного батька позивача невірно вказане у свідоцтві про укладання шлюбі з мамою позивача, саме тому, у позивача та покійного брата по - батькові — « ОСОБА_14 », натомість, все своє життя батько мав ім`я ОСОБА_11 , саме так він записаний у домову книгу, отримував паспорт, пенсію, мав банківську карту тощо, на думку позивача, факт родинних відносин, а саме про те, що ОСОБА_3 , 1934 року народження та ОСОБА_12 . 1940 року народження є чоловіком та дружиною підтверджується наступним:
1) згідно до довідки про народження ОСОБА_3 , № НОМЕР_1 , зазначена дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та вказане місце народження, в свідоцтві про одруження батьків позивача вказана дата народження батька 1934 рік та місце народження, яке співпадає із записом у довідці по народження
2) оскільки в період з 1937 років на території колишнього СССР, тривалі масштабні репресії, з метою їх уникнення, які могли бути через батька - покійного дідуся позивача, який займав посаду керівника шахти, під одруження в іншому місті, вже у Кривому Розі, батько позивача вказав ім 'я « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_11 », вказані обставини можуть підтверджені показами позивача.
Таким чином, беручи до уваги відмову нотаріуса у видачі спадщини, єдиний спосіб оформити спадщину після смерті матері - це звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, витребувано докази.
10 грудня 2025 року до суду надійшли витребувані докази.
Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року підготовче судове засідання закрито, справа призначена до розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Кафтасьєва Г.В. у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить цивільну справу розглянути за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.
Представник Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради – Таборовець Н.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо заявлених вимог ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, не мають.
Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши надані документи і матеріали, допитавши свідків, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача – ОСОБА_3 , місце смерті – місто Кривий Ріг, актовий запис про смерть №507, Серія НОМЕР_3 (а.с. - 17).
Згідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначені – ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , місце народження -Марійелська АССР (а.с. – 15).
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 74 роки, місце смерті – ОСОБА_18 , актовий запис про смерть №1603 (а.с. – 14).
20 вересня 1958 року між батьками позивача, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , Залізничним бюро ЗАГС м. Кривого Рогу зареєстровано шлюб, актовий запис - №76, серія НОМЕР_2 . Після укладання шлюбу, дружина змінила дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка – ОСОБА_9 (а.с. – 16).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача – ОСОБА_12 , місце смерті – Кривий Ріг, актовий запис про смерть №799, серія НОМЕР_4 (а.с. – 19).
У шлюбі батьків позивача – ОСОБА_3 та ОСОБА_12 народились діти: донька (позивач) ОСОБА_16 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно до свідоцтва про народження, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_12 , актовий запис про народження № 89 (а.с. – 12) та син ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце смерті місто Кривий Ріг, актовий запис про смерть 1593. копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 (а.с. – 18).
07 березня 1981 було укладено шлюб між ОСОБА_19 та ОСОБА_16 , зареєстрований Довгинцвським відділом ЗАГС м.Кривого Рогу. актовий запис про шлюб №140, після укладання шлюбу, позивач змінила прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_20 » (а.с. – 13).
Однак, в свідоцтві про шлюб батьків, ім`я батька позивача помилково зазначено « ОСОБА_10 » замість вірного « ОСОБА_11 », тому у свідоцтві про народження позивача та її покійного брата по- батькові записано « ОСОБА_14 » та « ОСОБА_15 ».
21 травня 1958 року складено акт про те, згідно до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради депутатів від 06 травня 1958 року № 310, здійснено відвід земельної ділянки площею 700 кв. м. за вказаною адресою, в користування ОСОБА_4 (а.с. -20).
31 травня 1958 року було укладено договір про переданий у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти включно, між виконкомом Криворізької міської ради депутатів в особі голови залізничної поселкової ради Куліш Є.М. та Мурзаєвим М.І., за адресою: АДРЕСА_1 . договір посвідчений нотаріусом Третьої Криворізької нотаріальної контори № 3569 (а.с. – 21-22).
ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 (а.с. – 15).
Відповідно до матеріалів домової книги, розпочатої 01 березня 1961 року, за вказаною адресою у будинку АДРЕСА_1 була зареєстрована родина ОСОБА_9 , в тому числі: ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 . Натомість, у домовій книзі - батько позивача записаний вірно ОСОБА_3 , натомість його діти записані по- батькові « ОСОБА_15 » та « ОСОБА_14 » (а.с. – 29-33).
ОСОБА_4 збудував будинок, після його смерті, спадщину після нього у вигляді будинку, фактично прийняв його син, ОСОБА_3 , але ні життя спадщину не оформив, спадщину після смерті чоловіка фактично прийняла його дружина, також свідоцтво про право на спадщину не оформила та померла, на момент смерті чоловіка була зареєстрована у спадковому будинку.
Після смерті матері - ОСОБА_12 , ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02 квітня 2025 року (а.с. – 34).
Відповідно до технічного паспорту виготовленого КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 24 липня 2025 року, житловий будинок, по АДРЕСА_2 , має наступні характеристики: житловий будинок А-1 загальною площею 51, 3 кв. м., житловою 29, 0 кв. м., гараж – Б; сарай -1; літня кухня – Д; сарай – Е; вбиральня Ж; водоколонка – І; замощення -II; № 1 -3 – огорожа. У примітки, яка зазначена у відомостях про технічний стан зазначено, що згідно до матеріалів архівної справи будівництво житлового будинку та господарських будівель здійснено до 05 серпня 1992 року (а.с. – 24-28).
Таким чином, після смерті ОСОБА_4 , спадщину у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 прийняв його син - ОСОБА_21 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно не оформив, після нього спадщину фактично прийняла його дружина - ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. постановою від 30 вересня 2025 року відмовлено у вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з наступних причин. Після вивчення документів спадкоємця - ОСОБА_1 , в тому числі, паспорт, реєстраційний номер облікової картки платника податків, свідоцтво про смерть ОСОБА_12 та матеріали спадкової справи № 123.2025. заведену після її смерті, свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , державний нотаріус дійшов до висновку, що слід відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_4 , батькові, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого за законом був син - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого за законом була його дружина, ОСОБА_12 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, оскільки в наданих документах наявні істотні розбіжності: згідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , виданого Залізничним відділом РАЦС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 20 вересня 1958 року (а\з № 76 від 20.09.1958) шлюб було укладено між громадянами - російською мовою « ОСОБА_17 » 1934 року народження та « ОСОБА_8 » 1940 року народження, тоді як заявником надано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. – 75-76).
Позовні вимоги позивача щодо встановлення родинних відносин між ОСОБА_3 , 1934 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_12 є чоловіком та дружиною є доведеними та підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до довідки про народження ОСОБА_3 , № НОМЕР_1 , зазначена дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та вказане місце народження, в свідоцтві про одруження батьків позивача вказана дата народження батька 1934 рік та місце народження, яке співпадає із записом у довідці по народження.
Оскільки в період з 1937 років на території колишнього СССР, тривалі масштабні репресії, з метою їх уникнення, які могли бути через батька - покійного дідуся позивача, який займав посаду керівника шахти, під одруження в іншому місті, вже у Кривому Розі, батько позивача вказав ім 'я « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_11 ».
Оскільки нотаріусом не визнаються права позивача на отримання спадкового майна у вигляді житлового будинку, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на на житловий будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., з господарськими спорудами: гараж – Б, сарай – Г, літня кухня – Д, сарай – Е, вбиральня Ж, водоколонка – І, замощення – ІІ, №1-3 – огорожа, який належав ОСОБА_4 , батькові, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем після якого за законом був ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого за законом є його дружина, ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і приймаючи до уваги, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок садибного типу з господарчими будівлями та спорудами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Так, відповідно до ст. ст. 2, 12 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 15, ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту родинних відносин можливість позивачу реалізувати своє право на отримання спадщини.
Відповідно до ст. ст. 316, 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні., правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним.
Ст. 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.
У статті 1216, 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і е припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду, оскільки родинні відносини підтверджуються наданими до суду позивачем доказами, відсутність якого є перешкодою для позивача для оформленням спадщини, тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст. ст. 377, 1216-1218, 1220, 1261 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 13, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом – задовольнити.
Встановити факт родиних відносин між ОСОБА_3 , 1934 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_12 є чоловіком та дружиною.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері – ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., з господарськими спорудами: гараж – Б, сарай – Г, літня кухня – Д, сарай – Е, вбиральня Ж, водоколонка – І, замощення – ІІ, №1-3 – огорожа, який належав ОСОБА_4 , батькові, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем після якого за законом був ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого за законом є його дружина, ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Учасник справи,якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 30 квітня 2026 року.

Суддя       І.О.Юзефович