ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/6299/26
провадження № 1-кп/753/1540/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 
потерпілого ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Києві кримінальне провадження відносно 
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місті Києві, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дочок 2012 та 2014 р.н., з вищою освітою, заступника командира батальйону матеріального забезпечення з тилу в/ч НОМЕР_1 , військове звання - майор, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою:  АДРЕСА_2 , раніше не судимого
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_5 24.08.2024, близько 23 год. 20 хв., знаходячись по вул. Ревуцького, неподалік будинку №4, у м. Києві, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , яка перебувала за вказаною адресою, тримавши в руках жіночу сумочку «Івселаран», чорного кольору, після чого у ОСОБА_5 виник кримінально противоправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .
Реалізуючи свої кримінально противоправні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 розпочав спілкування та запропонував провести її до дому подруги, на що ОСОБА_8 погодилась, бо не орієнтувалась в цьому районі м. Києва.
Приблизно о 23 год. 50 хв., дійшовши разом з ОСОБА_8 до будинку по АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 залишившись на лавочці біля будинку за вказаною адресою, скориставшись що ОСОБА_8 відійшла всторону по власних потребах, переконавшись, що сторонні особи за його діями не спостерігають, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, скориставшись сприятливою навколишньою обстановкою, таємно викрав лавочки мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 10 Pro 6/128GB вартістю 5939,10 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 10 коп.).
У подальшому, ОСОБА_5 утримуючи при собі викрадений телефон з місця вчинення злочину зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_8 на загальну суму 5939,10 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 10 коп.).
Крім того, ОСОБА_5 16.03.2026, приблизно о 19 год 30 хв, перебуваючи на дитячому майданчику, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 23 та почувши, як раніше незнайомий йому чоловік ОСОБА_7 слухає музику. В цей час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на 30 діб Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено по теперішній час.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та запропонував присісти на лавку, щоб поговорити, на що останній, будучи наляканим, погодився. Перебуваючи на лавці, ОСОБА_7 дістав з кишені мобільний телефон марки «Moto g84 5G» 8/256 Gb, imei НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , вартістю 6046 грн 75 коп, в цей момент ОСОБА_5 ривком вирвав з його рук вказаний мобільний телефон, тобто діючи відкрито, не зважаючи на присутність потерпілого ОСОБА_7 , відкрито викрав мобільний телефон.
У подальшому, ОСОБА_5 , не зважаючи на присутність потерпілого, який усвідомлював відкритий характер викрадення його майна, разом з викраденим майном з місця вчинення злочину попрямував до магазину «Novus», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька 1А, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 6046 грн 75 коп.
ІІ. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_5  суд кваліфікує:
за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.
ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаний у судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та надав суду покази, в яких підтвердив обставини вчинення злочинів, викладені, в обвинувальних актах. Зокрема зазначив, що у серпні 2024 року заволодів мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_8 , який вона залишила на лавці, а у березні 2026 року вирвав з рук потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон. У скоєному щиро розкаюється, йому дуже соромно, та наразі він дуже шкодує за свої вчинки, хоче продовжити військову службу. Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо добровільності та щирості його позиції, правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, та їх наслідків.
За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 злочинів, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на що обвинувачений підтвердив, що він правильно розуміє зміст обвинувачення, підтвердив добровільність своєї позиції та зрозумілість положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Отже, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні доведена повністю.
ІV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , на підставі ст.67 КК України, судом не встановлено.
V. Мотиви призначення покарання
Призначаючи обвинуваченому  ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік, рід занять, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, перебування на обліках, його ставлення до вчиненого.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Тобто, покарання призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Як встановлено судом, обвинувачений  ОСОБА_5  є військовослужбовцем, вчинив кримінальні правопорушення, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, одружений, має постійне місце реєстрації та місце проживання, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.
На підставі викладеного, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, з урахуванням особи обвинуваченого та обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме систематичне вчинення тяжких злочинів проти власності, обставини, що пом`якшує покарання, доходить висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. При цьому, судом враховано ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, а тому суд вважає за можливим призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 4 ст.186 та ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням приписів ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати кримінально-правові відносно-визначені санкції, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
VІ. Вирішення цивільного позову
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.
VІІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Питання про речові докази вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 не накладався.
Запобіжних захід у кримінальному не обирався, клопотань про його обрання не надходило.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
- за ч. 4 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити  ОСОБА_5 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати
Строк покарання обчислювати з дати фактичного затримання
Цивільний позов не заявлено.
Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: 
1)Мобільний телефон «Moto g84 5G» 8/256 Gb, imei НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому за належністю.
2)Електронний носій інформації диск DVD-R з відеозаписом з магазину «Новус» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
3)Мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 10 Pro 6/128GB. переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , залишити останній за належністю.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. 
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Учасники судового провадження мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1