Справа № 185/11081/25
Провадження № 2-о/185/107/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Бондаренко В.М.,
за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2025 року заявниця ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа: Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт постійного проживання, за життя, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 22 вересня 2015 до 14 жовтня 2017 року, з померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позиція заявника
В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3 , який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею та його раніше померлою матір`ю, якій належав зазначений житловий будинок та земельна ділянка. У зв`язку з фактичним постійним проживання померлого чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 , з часу купівлі зазначеного житлового будинку ОСОБА_4 , заявниця вважала, що фактично її чоловік прийняв усе майно, яке належало його матері, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після її смерті. Інші спадкоємці до майна померлих відсутні. Заявниця звернулась вчасно до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка. Утім, постановою державного нотаріуса Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тимченко О.М. від 21 серпня 2025 року було відмовлено їй, яка діяла від свого імені та в інтересах свого малолітнього сина: ОСОБА_2 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка та батька малолітнього сина - ОСОБА_3 на нерухоме майно, яке належало його померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що на момент смерті ОСОБА_4 її син - ОСОБА_3 зареєстрованим за адресою матері, а саме: АДРЕСА_1 , не значиться. У зв`язку із зазначеним, вона вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі, а також витребувано з Першої павлоградської державної нотаріальної контори Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію спадкової справи, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а також копію спадкової справи № 1051/2019, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . 
У судове засідання заявниця не з`явилась, відповідно до поданої заяви просить розгляд справи проводити без її участі, заяву про встановлення факту, яке має юридичне значення просить задовольнити у повному обсязі.
Представник заінтересованої особи Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, відповідно до поданої заяви просить розгляд справи проводити без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду, надавши копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . 
Фактичні обставини, встановлені судом
Матеріалами справи встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 09.09.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 451 від 09.09.2011.
Від шлюбу мають малолітню дитину: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до свідоцтва про його народження, серії НОМЕР_2 , виданого 12.05.2016 Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 452 від 12.05.2016. 
Як вбачається з довідки про склад зареєстрованих осіб Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 1664 від 13.08.2025, станом на 14.10.2017, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (мати чоловіка заявниці). 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом серія НОМЕР_3 , виданого 17.10.2017 Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1312 від 17.10.2017.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом серія НОМЕР_4 , виданого 11.11.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1145 від 11.11.2019.
Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3 № 649, виданого 11.11.2019 Павлоградським міжрайонним відділенням СМЕ, ОСОБА_3 реєстрації місця проживання не мав.
Тоді, як відповідно до акту від 21.04.2026, затвердженого головою квартального комітету № 32, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав разом з мамою ОСОБА_4 до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.04.2026 № 84801804, станом на 07.04.2026, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 спадкову справу не заведено. 
ОСОБА_4 на праві приватної власності належало наступне майно: 
- квартира АДРЕСА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.03.2013, посвідченого 21.03.2013 державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко О.М., реєстровий № 2-381;
- житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 22.09.2015, посвідченого 22.09.2015 державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицькою Ю.А., реєстровий № 1-2897;
- земельна ділянка, розміром 0,0858, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: 1212400000:02:036:0087, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 22.09.2015, посвідченого 22.09.2015 державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицькою Ю.А., реєстровий № 1-2899.
Судом встановлено, що до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 06.12.2019 Першою павлоградською нотаріальною конторою Дніпропетровської області заведено спадкову справу № 1051/2019, за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (дружини померлого), в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Як вбачається із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у зв`язку з фактичним постійним проживання померлого чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 , з часу купівлі зазначеного житлового будинку ОСОБА_4 , заявниця вважала, що фактично її чоловік прийняв усе майно, яке належало його матері, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після її смерті. 
Інших спадкоємців щодо майна померлих: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Утім, постановою державного нотаріуса Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тимченко О.М. від 21 серпня 2025 року було відмовлено ОСОБА_1 , яка дії від свого імені та в інтересах свого малолітнього сина: ОСОБА_2 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка та батька малолітнього сина - ОСОБА_3 на нерухоме майно, яке належало його померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що на момент смерті ОСОБА_4 її син - ОСОБА_3 зареєстрованим за адресою матері, а саме: АДРЕСА_1 , не значиться. 
Із заяви вбачається, що метою звернення до суду заявниці про встановлення факту постійного проживання, за життя, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 22 вересня 2015 до 14 жовтня 2017 року, з померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_1 , є необхідність у подальшому оформленні спадщини за законом, що відкрилась після смерті померлого чоловіка. 
Норми права, які застосував суд, та висновки 
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як зазначено у п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем: копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем, на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів».
Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св 15 від 21 жовтня 2015 року.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини».
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.
Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.
У пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.
Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України заявник повинен зазначити у заяві з якою метою він просить суд встановити зазначений факт.
Заявниця на даний час має намір реалізувати свої права щодо прийняття спадщини за законом, що доводить мету заявниці стосовно звернення до суду. 
Враховуючи встановлені обставини справи, а також акт квартального комітету № 32 від 21.04.2026 про постійне проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_3 з його матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , у сукупності з іншими доказами, з урахуванням захисту інтересів заявниці та її неповнолітнього сина у реалізації прав на спадкування за законом, вважаю, що заява ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 4, 19, 95, 263, 264, 265, 293-294, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити у повному обсязі.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт постійного проживання, за життя, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 22 вересня 2015 до 14 жовтня 2017 року, з померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .
Заінтересована особа - Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: м. Павлоград, вул. Харківська, буд. 114, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02891115.

Суддя  В.М. Бондаренко