Справа № 583/1939/26
2/583/1146/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої судді Семенової О.С.,
з участю секретаря 
судового засідання Гайдейчук К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін в залі судових засідань № 1 в м. Охтирка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
УСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-фінанс» через свого представника 20 квітня 2026 року звернувся до суду з цією позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 37346679 від 15 жовтня 2024 року, в сумі 27774,92 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 15 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Тайгер-фінанс» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 37346679, який був підписаний електронним підписом позичальника. Згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 5500,00 грн строком на 360 днів. Згідно умов кредитного договору, договір набирає юридичної сили з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором і припиняється шляхом повного виконання. ТОВ «ФК «Тайгер-фінанс» умови кредитного договору виконало в повному обсязі. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення, відповідач не виконав. Станом на 09 жовтня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 27774,92 грн., з яких: 5500,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 18699,92 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 2750,00 грн.- прострочена заборгованість за штрафами, 825,00 грн. прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту, що і стало підставою для звернення до суду.
Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с. 33/.
Відповідач в судове засідання не прибув, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки на адресу за його реєстрацією, відзиву не подав, про причини неявки суд не повідомив /а.с. 31-32/. 
Суд з урахуванням думки сторін по справі вважає за можливе розглядати справу на підставі наданих доказів відповідно до вимог ст. 282 ЦПК України в заочному порядку, у відсутності сторін.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.
Згідно із ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, оцінюючи їх, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 15 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Тайгер Фінанс» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 37346679.
Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит в сумі 5500,00 грн. строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 350,4 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором (матеріали електронної справи).
15 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «Тайгер Фінанс» виконано свої зобов`язання за кредитним договором шляхом перерахуванням на картку № 4966804011578944, яка вказана відповідачем у договорі, кредитні кошти в сумі 5500,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 16 лютого 2026 року /а.с. 19/. 
Відповідно до п.3.3.2 позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку ,строки та терміни, передбачені п.п.1.1.-1.6 цього договору та графіком платежів (матеріали електронної справи).
Відповідачем умови договору не виконувались, в зв`язку з чим станом на 09 жовтня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 27774,92 грн., з яких: 5500,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 18699,92 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 2750,00 грн.- прострочена заборгованість за штрафами, 825,00 грн прострочена заборгованість за комісією про видачу кредиту /а.с. 19 зворот – 22/.
Правильність зазначеного розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростована.
02 березня 2026 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію щодо погашення наявної заборгованості в сумі 27774,92 грн (матеріали електронної справи). Заборгованість відповідачем не погашена.
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.
На підставі вказаних норм, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд дійшов висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Сума заборгованості 27774,92 грн. підлягає стягненню з відповідача.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, суд враховує таке.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано договір про надання правничої допомоги № 0207 від 02 липня 2025 року. Відповідно до п. 2.3. вартість наданих послуг правничої допомоги за одну кредитну справу складає 8000 грн. без ПДВ /а.с. 23/. Згідно акту № 1111 наданих послуг від 09 березня 2026 року послуги надано на загальну суму 8000 грн. Відповідно до п.6 акту клієнт зобов`язаний зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок виконавця протягом 1 року з моменту підписання акту (матеріали електронної справи).
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами /ч. 5 ст. 137 ЦПК України/.
Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Таким чином, суд вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з такого.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст. 19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 8000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3500,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір в сумі 2662,40 грн /а.с. 4/.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 11,509,526,611,625,1048-1050,1054 ЦК України, суд
УХВАЛИВ :
Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 37346679 від 15.10.2024 року, в сумі: 27774,92 грн, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн, на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн, всього до стягнення підлягає 33937,32 грн /тридцять три тисячі дев`ятсот тридцять сім гривень 32 копійок/.
Заочне рішення може бути переглянуте Охтирським міськрайонним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набуває чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс», код ЄДРПОУ 43561909, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, 28 корпус.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду 
Сумської області     О.С. Семенова