Справа № 157/618/26
Провадження №2/157/516/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

30 квітня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого – судді Антонюк О.В.,
з участю секретаря судового засідання – Солошик Д.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, 
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» (далі - ТОВ «ФК «ПОЗИКА») звернулося через систему «Електронний суд» у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 43 373 гривні 96 копійок та сплачений судовий збір у розмірі 2 662 гривні 40 копійок, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень. В обґрунтування вимог зазначає, що 02 жовтня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1808551. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Кредитодавець передає одноразовий ідентифікатор клієнту засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його Інформаційно-телекомунікаційній системі (вказаний в Особистому кабінеті клієнта), в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому смс-повідомлення за номером телефону, вказаним клієнтом під час заповнення заявки. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором (далі - «ЕПОІ») по суті є видом вдосконаленого цифрового підпису, хоча в Законі України «Про електронну комерцію» так і не називається. Його суть полягає у використанні одноразових повідомлень (паролів, кодів, підтверджень) шляхом телекомунікаційних засобів. Найчастіше використовуються смс, повідомлення в месенджерах в якості підтвердження волі підписанта. ЕПОІ широко використовується, наприклад, в сфері мікрокредитування. Дійсність укладення договорів таким чином вже неодноразово підтверджувалася в судовій практиці України: постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі №524 /5556/19. Відповідно до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. За даним кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в правилах надання грошових коштів у позику, що розміщені на офіційному вебсайті кредитодавця. Таким чином, відповідач уклав кредитний договір № 1808551 від 02.10.2024 із ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 43979069) та йому перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12 000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 28 серпня 2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 43979069) та ТОВ «ФК«ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 39493634) укладений договір факторингу №28082025. Згідно з цим договором відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1808551 від 02 жовтня 2024 року. Відповідно до договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ФК «ПОЗИКА») є обґрунтованою та документально підтвердженою, становить 43 373 грн 96 коп, із яких: сума основного боргу за кредитом становить 11 999 грн 96 коп.; сума нарахованих процентів становить 25 374 грн; сума комісій становить 0 грн; сума штрафних санкцій становить 6 000 грн. Відповідно до умов договору факторингу клієнт протягом 10 календарних днів з моменту переходу прав вимог, надсилає боржникам письмові повідомлення про відступлення фактору прав вимог за формою, наведеною у Додатку 4 до цього договору (п. 3.4 Договору факторингу). Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Не зважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Судові витрати позивача складаються зі сплаченого ним судового збору у розмірі 2 662 грн 40 коп та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Згідно із нормами ЦПК України кожна із сторін судового процесу має право на професійну правничу допомогу. Позивач скориставшись цим правом, звернувся до адвоката Горобей Руслани Геннадіївни та отримав професійну допомогу задля можливості правильного формування та подання процесуальних документів до суду. Однією з основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться витрати на правничу допомогу. Правила, за якими реалізується ця засада судочинства, розглянула колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду в постанові від 28 вересня 2023 року у справі 686/31892/19, відповідно до якої було зазначено: «якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. У Верховному Суді також погодилися з такими висновками. Там виходили з того, що відповідно до ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи». Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами - Верховний Суд. Постанова суду від 13.03.2025 у справі №275/150/22.
Ухвалою судді від 03 квітня 2026 року позовну заяву ТОВ «ФК «ПОЗИКА» прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.
Представник позивача Міньковська А.В. у судове засідання не з`явилася, подала заяву, з якої вбачається, що вона просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, справу розглянути у відсутності представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причину неявки не повідомив і відзиву на позовну заяву не подав. 
За таких обставин та з огляду на те, що представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 30 квітня 2026 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.
Суд встановив, що 02 жовтня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту selfiecredit.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1808551, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 6 000 гривень на строк 360 днів з 02 жовтня 2024 року, процентна ставка фіксована: стандартна процентна ставка - 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, знижена процентна ставка – 0,85 % в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 01.11.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, у випадку її застосування сума процентів, що підлягає сплаті до вказаної вище дати, перераховується замість стандартної процентної ставки за зниженою процентною ставкою; дата повернення кредиту, згідно з Графіком платежів, що є невід`ємною частиною кредитного договору – 27 вересня 2025 року.
Також, 07 жовтня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 1808551 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 02 жовтня 2024 року, відповідно до якої відповідач ОСОБА_1 отримав додаткові грошові кошти в розмірі 6 000 гривень, та було змінено умови кредитування, а саме: сума кредиту (загальний розмір) складає 12 000 грн, денна процентна ставка складає: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 0,99% в день; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 0,98% в день.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
У ст. 627 ЦК України зазначається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію».
Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Відповідно до ч. 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частинами 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.
Кредитний договір та додаткова угода до нього між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на платіжну картку відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленнями директора ТОВ «ПЕЙТЕК» ОСОБА_2 № 20250828-1844 та № 20250828-1845 від 28 серпня 2025 року.
Проте, в порушення умов кредитного договору та додаткової угоди до нього відповідач зобов`язання по кредитному договору не виконав належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по кредиту, розмір якої складає 43 373 грн 96 коп., з яких:11 999 грн 96 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту; 25 374 грн - сума заборгованості за процентами, 6 000 грн – заборгованість за штрафами, що підтверджується розрахунком заборгованості до договору № 1808551 від 02 жовтня 2025 року, доказів на спростування якого ОСОБА_1 не надав.
Відповідно до пунктів 6.4., 6.4.1., 6.4.2 кредитного договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф у розмірі 900 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання, та у розмірі 66 гривень, починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання; економічна сутність штрафу - грошова сума, яку споживач повинен сплатити Товариству у випадку порушення строків сплати кредиту та/або процентів.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час.
У постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у цивільній справі № 183/7850/22 зазначено, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нарахований штраф за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період, підстави для стягнення з відповідача 6 000 грн штрафу відсутні.
28 серпня 2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» було укладено договір факторингу № 28082025, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ПОЗИКА» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1808551 від 02 жовтня 2025 року.
Відповідно до копії витягу із Додатку 1 до договору факторингу № 28082025 від 28 серпня 2025 року, до позивача ТОВ «ФК «ПОЗИКА» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 43 373 грн 96 коп., з яких: 11 999 грн 96 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту; 25 374 грн - сума заборгованості за процентами, 6 000 грн – сума штрафних санкцій.
Згідно з копією акта прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді від 28 серпня 2025 року до договору факторингу № 28082025 від 28 серпня 2025 року, клієнт передав фактору вищезазначений реєстр боржників.
За змістом ст. ст. 626, 628 цього Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК)
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне у майбутньому (майбутня вимога).
Відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору № 1808551 від 02 жовтня 2024 року та додаткової угоди до нього від 07 жовтня 2024 року не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з нього у розмірі 37 373 грн 96 коп., з яких 11 999 грн 96 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту та 25 374 грн - сума заборгованості за процентами.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «ПОЗИКА» належить задовольнити частково.
Оскільки позов задоволено частково, а саме на 86,17 %, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА» понесені останнім та документально підтвердженні витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 2 294 гривні 19 копійок.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. 
Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на правничу допомогу покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно із актом надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 17 березня 2026 року та детальним описом робіт (надання послуг), виконаних ОСОБА_3 та необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПОЗИКА» щодо стягнення кредитної заборгованості, що складений на підставі договору про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02 січня 2026 року та додаткової угоди до нього від 17 березня 2026 року зазначена правова допомога полягала в усній консультації щодо спірних правовідносин (0,5 год), письмовій консультації клієнта щодо спірних правовідносин (0,5 год), правовому аналізі обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «ПОЗИКА» (1 год), складенні позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості (2 год), формуванні додатків до позовної заяви (0,5 год), та всього сума наданих послуг склала 6 000 гривень.
З врахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтверджені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 5 170 грн 20 коп.
Беручи до уваги обсягу наданої правової допомоги, зокрема зміст та обсяг підготовленої позовної заяви, кількість затраченого для її підготовки часу, ціни позову, складності справи, суд, за відсутності клопотання відповідача, не вбачає інших підстав для зменшення розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу. 
Загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 7 464 гривні 39 копійок.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 27, 78 - 81, 141, 142, 263 - 265, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари, Київська область, код ЄРДПОУ 39493634) заборгованість по кредитному договору № 1808551 від 02 жовтня 2024 року у розмірі 37 373 (тридцять сім тисяч триста сімдесят три) гривні 96 копійок, з яких: 11 999 гривень 96 копійок - заборгованість по тілу кредиту; 25 374 гривні – заборгованість за процентами.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» судові витрати у розмірі 7 464 (сім тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні 39 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/. 

Головуючий: 	  	О.В. Антонюк