ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року
м. Київ

справа № 640/3355/19
провадження № 61-54св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , Житлово-будівельний кооператив «Петрівський»,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2024 року у складі судді Бородіної Н. М., додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року у складі судді Бородіної Н. М. та постанову Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року у складі суддів: Мальованого Ю. М., Тичкової О. Ю., Яцини В. Б.,
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , Житлово-будівельного кооперативу «Петрівський» (далі - ЖБК «Петрівський») про відшкодування шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що 31 січня 2019 року в житловому будинку АДРЕСА_1 виникла аварійна ситуація та сталося залиття квартир.
Позивач є власником квартири АДРЕСА_2 в зазначеному будинку. Внаслідок аварійної ситуації сталося залиття холу-кухні у його квартирі. За вказаним фактом складений відповідний акт № 1 від 01 лютого 2019 року у складі комісії: Голови ЖБК «Петрівський» Камінського А.П. та його як власника квартири АДРЕСА_2 , яким встановлено, що причиною залиття стало незаконне втручання власниці квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 вказаного вище будинку ОСОБА_2 у функціонування вентиляційної системи, а також незаконна добудова об`єктів, не передбачених технічною документацією на вказаний будинок. Оглядом було встановлено та відповідно зафіксовано в акті та додатках до нього, що внаслідок вказаного несанкціонованого втручання у бетонній стіні будинку з`явилися тріщини. Внаслідок зазначених дій тала вода та сніг потрапили до вентиляційної шахти, через що вода потрапила у житлові приміщення квартири АДРЕСА_2 .
Вважав, що залиття його квартири сталося з вини ОСОБА_2 , яка здійснила незаконну реконструкцію об`єкта нерухомості. Жодної згоди на здійснення реконструкції та проведення добудови він та інші власники квартир у будинку не надавали.
Внаслідок залиття квартири йому завдана значна майнова шкода. У холі-кухні його квартири наявні ушкодження, а саме сліди намокання та відставання шпалер на стінах, руйнування та обвал підвісної стелі, псування паркетної дошки, утворення тріщин у бетонній стіні, через які проникає вода. Також внаслідок залиття була пошкоджена електропроводка, вимушено демонтовано прилади освітлення, зокрема, лампи, розташовані у підвісній стелі, світильники, лампи, вмонтовані у підлогу. Крім того, приведено в абсолютно непридатний для користування стан два дивани, м`яке крісло, кондиціонер моделі Daikin, акустичні системи, зволожувач повітря, гардини.
Загальний розмір заподіяної майнової шкоди він оцінює у 100 000 євро, що еквівалентно 3 186 000 грн.
Крім того, у аварійній ситуації вбачаються винні дії керівника ЖБК «Петрівський» Камінського А. П. , який є управителем будинку та був зобов`язаний реагувати на незаконні переобладнання і добудови та забезпечувати утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, вентиляційної системи та даху. Керівник ЖБК «Петрівський» не уклав від імені співвласників багатоквартирного будинку договори, необхідні для виконання окремих робіт і послуг, в тому числі, щодо технічного обслуговування, поточного та капітального ремонту внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку.

Просив стягнути на його користь заподіяну йому майнову шкоду в розмірі 3 186 000,00 грн з ОСОБА_2 та ЖБК «Петрівський» в особі керівника Камінського А. П. солідарно.
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ЖБК «Петрівський» про відшкодування шкоди відмовлено.
Судове рішення мотивоване тим, що суду не надано доказів завдання шкоди майну позивача неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідачів. Так, доказів втручання власників квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 в вентиляційну систему матеріали справи не містять. Суду надано рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2007 року по справі № 2-1574/07/16, відповідно до якого за ОСОБА_2 визнано право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_5 , сходовою клітиною та терасою, в якому зазначено, що здійснення перебудови квартири відповідає встановленим будівельним, протипожежним та санітарно-епідеміологічним нормам. Тобто відсутній причинний зв`язок між здійсненням реконструкції кв. АДРЕСА_4 та залиттям (аварією), що сталося 01 лютого 2019 року. За наданим технічним висновком від 18 червня 2019 року, приміщення квартири АДРЕСА_4 з терасою є капітальними будівлями та відповідають будівельним нормам і вимогам. Також відсутній причинний зв`язок між залиттям (аварією) та діями, бездіяльністю ЖБК «Петрівський», оскільки не встановлена причина залиття (аварії), внаслідок якої пошкоджено майно позивача. Взагалі зі складеного акту не зрозуміло, внаслідок чого сталося пошкодження квартири позивача. Крім того, за наданим суду договором ЖБК «Петрівський» в період з 29 червня 2018 року по червень 2019 року замовляв у ЧП «Моноліт - КГА» обслуговування вентиляційних каналів будинку. У акті зазначено, що причиною залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС (або ХВП), є незаконне втручання власників та мешканців кв. АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 за вказаною адресою у роботу вентиляційної системи; незаконна добудова власником кв. АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 об`єктів, не передбачених технічною документацією на цей будинок, порушення цілісності бетонної стіни, через тріщину, в якій проникає вода. У висновку комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи №20026/20670/26620-26640 від 21 жовтня 2021 року зазначено, що причинами залиття (аварійної ситуації) могли бути: знос конструктивних елементів покрівлі; помилки та дефекти при проектуванні та будівництві будинку (в неналежному місті розміщення витяжних каналів та невірно розрахований опір теплопередач, що нормований ДБН В.26-31, відсутність дренажного карману з підсосом повітря із підвального приміщення тощо); не систематичне обслуговування житлового будинку (відповідно до пункту 2.1.2 (4.8) необхідно визначати обсяг робіт з підготовки житлових будинків до експлуатації у весняно-літній і осінньо-зимовий періоди); несвоєчасне очищення від снігу елементів покрівлі. Зазначення у акті причин залиття (аварії) не знайшло свого підтвердження. За проведеною експертизою 20026/20670/26620-26640 від 21 жовтня 2021 року експертами зазначені чотири варіанти можливого залиття (аварії ) і жоден із варіантів із причинами зазначеними в акті не співпадає. Висновок будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 2917/8046 від 16 травня 2019 року, причини залиття (аварії) не встановлював, а експерт виходив із даних зазначених у акті. Позивач у позові зазначає, про не виконання ЖБК «Петрівський» своїх обов`язків по укладанню договорів на виконання окремих послуг, однак які це саме послуги та чи вплинуло не надання таких послуг на наслідки які стались, пошкодження квартири позивача, позивачем не наведено. Доказів протиправної поведінки відповідачів, причинного зв`язку між шкодою та поведінкою відповідачів та їх вини, позивачем не доведено, внаслідок чого підстави для задоволення позову відсутні.
Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року заяву ЖБК «Петрівський» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Петрівський» судові витрати на оплату послуг адвоката в сумі 5000 грн. В іншій частині заяви відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що між ЖБК «Петрівський» та адвокатським об`єднанням «Єрмолаєв, Крижановський та партнери», в особі керуючого партнера Крижановського М. В. 18 березня 2019 року укладений договір про надання правничої допомоги. Додатковою угодою № 1 від 18 березня 2019 року передбачена вартість правничої допомоги в сумі 15000 грн. В матеріалах справи міститься ордер адвоката Крижановського М. В., який приймав участь у розгляді справи та підписував подані документи, від імені ЖБК «Петрівський». До договору доданий акт № 3 від 11 січня 2024 року приймання-передачі наданих послуг правничої допомоги, в якому зазначено перелік виконаних послуг, зокрема - надання консультації, аналіз законодавства, написання відзиву, написання апеляційної скарги, ознайомлення із матеріалами справи, аналіз висновку експерта, написання додаткових пояснень, участь у судових засіданнях (до п`яти), написання заяв про перенесення розгляду справи, проведення засідання без участі та написання заяви про ухвалення додаткового рішення. Також надані платіжні доручення та платіжні інструкції щодо оплати коштів в сумі 15000 грн. Суд при визначені розміру витрат на правову допомогу врахував поведінку представника відповідача ЖБК «Петрівський» адвоката Крижановського М. В., зокрема безпідставне оскарження ухвали суду про призначення експертизи, написання чисельних заяв про відкладення розгляду справи, що призвело до затягування розгляду справ, написання додаткових пояснень у справі, які не передбачені положеннями ЦПК України. З урахуванням наведеного, предмету спору, здійснених адвокатом дій у даній справі - приймання участі у судових засіданнях та написання відзиву на позов, його поведінку під час судового розгляду справи, з урахуванням принципів справедливості, пропорційності та верховенства права, суд зробив висновок про необхідність відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн, які підлягають стягненню з позивача.
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
Постановою Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ЖБК «Петрівський» залишені без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2024 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року залишені без змін.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що:
в акті не вказана конкретна причина залиття, тобто звідки та як саме вода потрапила у квартиру ОСОБА_1 , розташовану на першому поверсі. Причини та винуватці залиття зазначені в акті лише зі слів самого ОСОБА_1 . Власниця квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , що розташовані на 4 та 5 поверхах вказаного будинку, ОСОБА_2 в огляді квартири позивача та складанні акту участі не брала, акт не підписувала, що позбавило її можливості подання доводів на його спростування, її квартири не оглядались. Отже, вищевказаний акт від 01 лютого 2019 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, та суд оцінив його критично. Протиправна поведінка ОСОБА_2 щодо незаконної добудови, порушення будівельно-технічних норм при переобладнанні покрівлі над її квартирою та втручання у роботу вентиляційної системи належними та допустимими доказами не підтверджена. Натомість, рішенням Київського районного суду м. Харкова № 2-1574/07/16 від 14 лютого 2007 року встановлено, що здійснена нею перебудова квартири відповідає встановленим будівельним, протипожежним та санітарно-епідеміологічним нормам. Висновком комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 20026/20670/26620-26640 від 21 жовтня 2021 року також не встановлено порушення будівельних правил та норм при переобладнанні покрівлі над квартирою АДРЕСА_4 як безпосередню причину залиття квартири АДРЕСА_2 . Як вбачається з матеріалів справи, у квартирах самої ОСОБА_2 теж неодноразово траплялися залиття. З урахуванням неможливості встановити дійсну причину залиття квартири ОСОБА_1 , що підтверджено висновком комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи, докази протиправної поведінки та вини ЖБК «Петрівський» в неналежному виконанні своїх обов`язків як балансоутримувача будинку, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку із залиттям квартири позивача, також відсутні. У висновку експерт зазначив лише ймовірні причини залиття квартири позивача, зокрема, знос конструктивних елементів покрівлі; помилки та дефекти при проектуванні та будівництві будинку (в неналежному місті розміщення витяжних каналів та невірно розрахований опір теплопередач, що нормований ДБН В.26-31, відсутність дренажного карману з підсосом повітря із підвального приміщення тощо); не систематичне обслуговування житлового будинку та несвоєчасне очищення від снігу елементів покрівлі. Проте доказів того, що одна з цих причин дійсно призвела до залиття квартири ОСОБА_1 , суду не надано, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання ОСОБА_1 на те, що належне утримання покрівлі повинно здійснюватися саме ЖБК "Петрівський" як балансоутримувачем, а тому вина останнього є доведеною в повному обсязі, є безпідставними, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що причиною залиття його квартири стало саме неналежне утримання покрівлі чи водостоків, вентиляційних каналів, невиконання відповідачем своїх обов`язків;
матеріалами справи підтверджується надання Адвокатським об`єднанням «Крижановський та партнери» юридичних послуг ЖБК «Петрівський», вказаних в акті виконаних робіт. Разом з тим, покладення на позивача оплати послуг з написання апеляційної скарги на ухвалу суду від 09 липня 2020 року судова колегія вважала безпідставним, оскільки таку апеляційну скаргу залишено без задоволення. Також безпідставним є й покладення на позивача оплати витрат на послуги з аналізу висновку експертів окремо від послуги ознайомлення з матеріалами справи, а також на написання додаткових пояснень, заяв про перенесення судових засідань та заяв про проведення судових засідань по справі у відсутність представника, заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки складання і подання таких документів є правом сторони, яке вона реалізує на власний розсуд, тож такі судові витрати не є неминучими. Враховуючи, що позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення, з урахуванням обсягу та складності наданих відповідачу послуг з правничої допомоги протягом розгляду справи, необхідних процесуальних дій сторони, категорії справи, ціни позову, обсягу доказів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, зважаючи на відсутність доказів щодо неспівмірності розміру таких витрат, судова колегія погодилася з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Петрівський» судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, та не вбачала підстав для зміни чи скасування додаткового рішення суду. ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі лише посилається на неспівмірність розміру судових витрат зі складністю справи, фактично наданою допомогою, однак жодним чином не обґрунтовує такі свої посилання. До того ж, з клопотанням про зменшення розміру судових витрат до суду першої інстанції він не звертався. Доводи апеляційної скарги ЖБК «Петрівський» щодо того, що суд безпідставно зменшив розмір відшкодування судових витрат, посилаючись на його поведінку з оскарження ухвали про призначення експертизи, подання клопотань про відкладення справи та додаткових пояснень, адже ці процесуальні дії є правом сторони, колегія суддів відхилила, оскільки при визначенні розміру судових витрат, що підлягає стягненню з позивача, суд першої інстанції врахував не лише поведінку адвоката, а й інші критерії, зокрема, категорію справи, обсяг наданих послуг, принципи справедливості та пропорційності. До того ж, подання апеляційної скарги на ухвалу суду, заяв про відкладення розгляду справи та розгляд справи без участі, додаткових пояснень дійсно є правом сторони, однак судові витрати на оплату відповідних послуг адвоката, як вже зазначалось, не є неминучими та необхідними, тому їх покладення на позивача суперечить принципу справедливості та критерію реальності судових витрат. З урахуванням викладеного, підстав для скасування чи зміни додаткового рішення суду колегія суддів не вбачала.
Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від30 січня 2025 року у складі колегії суддів Мальованого Ю. М., Тичкової О. Ю., Яцини В. Б., заяву ЖБК «Петрівський» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Петрівський» судові витрати на надання правничої допомоги під час апеляційного перегляду справи в розмірі 3000 грн.
Судове рішення мотивоване тим, що інтереси ЖБК «Петрівський» представляв адвокат Крижановський М. В. на підставі ордеру серія АХ № 1108964 від 02 грудня 2022 року та договору з Адвокатським об`єднанням «Крижановський та партнери» № 15/19 про надання правничої допомоги від 18 березня 2019 року і додаткових угод до нього. Додатковою угодою № 5 від 18 лютого 2022 до договору № 15/19 від 18 березня 2019 року сторони погодили викласти пункт 8.1 договору про надання правничої допомоги № 15/19 від «18» березня 2019 року у новій редакції: «Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, та діє 6 (шість) років. За домовленістю Сторін Договір може бути пролонгований на будь-який термін». Пунктом 1 додаткової угоди № 7 від 14 червня 2024 року до договору № 15/19 від 18 березня 2019 року сторони погодили, що вартість правової допомоги у розмірі 7 500, 00 грн сплачується клієнтом за підготовку відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2024 року та на додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року по справі № 640/3355/19 та супроводження цивільної справи № 640/3355/19 у суді апеляційної інстанції. Відповідно до пункту 2 додаткової угоди № 7 від 14 червня 2024 року до договору № 15/19 від 18 березня 2019 року погоджена сторонами сума має бути внесена клієнтом на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання протягом 3 місяців з дня підписання даної додаткової угоди, але не пізніше 30 календарних днів з дня прийняття судом апеляційної інстанції остаточного рішення по справі. 
У відзиві на апеляційну скаргу від 21 червня 2024 року ЖБК «Петрівський» зазначав, що понесе витрати на правничу допомогу, докази на підтвердження розміру яких будуть надані суду протягом п`яти днів з моменту ухвалення судового рішення. 03 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ЖБК «Петрівський» - адвокат Крижановський М. В. подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн. 
Обсяг правничої допомоги, наданої ЖБК «Петрівський» його представником, обмежується складанням відзиву на апеляційну скаргу. З урахуванням складності та категорії справи (відшкодування шкоди, завданої залиттям), обсягу доказів, колегія суддів вважає, що розмір витрат на послуги адвоката зі складання відзиву на апеляційну скаргу є завищеним та не відповідає обсягу і складності виконаної роботи. Позиція представника позивача та його доводи з часу розгляду справи судом першої інстанції не змінились, відзив на апеляційну скаргу частково дублює відзив на позовну заяву та додаткові пояснення щодо висновку експерта. Нові докази судом апеляційної інстанції не досліджувались, нові обставини по справі не встановлювались, законодавче регулювання спірних відносин змін також не зазнало. Інших заяв по суті справи адвокат не подавав, просив розглядати апеляційні скарги за його відсутності, участі у судових засіданнях не брав. Таким чином, інших послуг, які б охоплювались послугою з супроводу справи в суді апеляційної інстанції, що передбачена додатковою угодою № 7 від 14 червня 2024 року до договору від 18 березня 2019 року про надання правничої допомоги, адвокатом Крижановським М. В. позивачу не надавалось.
Отже, враховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, з урахуванням обсягу та складності наданих позивачу послуг з правничої допомоги протягом розгляду справи, категорії справи, обсягу доказів, незмінності позиції представника позивача, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, судова колегія вважала, що з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Петрівський» підлягають стягненню судові витрати за надання правничої допомоги під час апеляційного перегляду справи у розмірі 3000,00 грн.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
У січні 2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_3., на рішення Київського районного суду м. Харкова, додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року, в якій просив їх скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви представника ЖБК "Петрівський" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Касаційна скарга мотивована тим, що:
суди помилково зазначили про відсутність протиправної поведінки відповідачів та відповідно їх вини, оскільки матеріалами справи підтверджуються безвідповідальні дії відповідачів щодо завдання шкоди позивачу;
матеріалами справи підтверджують наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів та наслідками (залиття квартири);
судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позовних вимог без належного розгляду справи, без належного визначення вини відповідачів у завданні шкоди;
судом апеляційної інстанції не здійснено перевірку доводів учасників справи. Незалучення до огляду залитої квартири, яка належить позивачу не було здійснено саме ЖБК "Петрівський", оскільки останній є балансоутримувачем багатоквартирного будинку. ЖБК "Петрівський" не надав до суду доказів, які б свідчили, що зазначені у висновках експертів ймовірні причини залиття квартири позивача могли бути не з вини балансоутримувача багатоквартирного будинку. Саме зазначені у висновках експертів ймовірні причини залиття квартири, виходячи із комплексного будівельного аналізу багатоквартирного будинку, вказують на те, що за кожної обставини - вина покладається на ЖБК "Петрівський";
відповідачі не спростували відсутність їх вини в залитті квартири. Відповідно, вина відповідачів є доведеною та саме останні повинні компенсувати позивачу завдану майнову шкоду;
шкода підтверджена наявними матеріалами справи, зокрема, у висновку комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 20026/20670/26620-26640 від 21 жовтня 2021 року визначено розмір шкоди, яка заподіяна позивачу;
витрати на правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи, фактично наданою правничою допомогою, що є додатковою підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
У квітні 2025 року від ЖБК «Петрівський» до суду надійшов відзив за підписом представника Крижановського М. В., у якому він просив у задоволенні касаційної скарги відмовити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Петрівський» понесені витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у розмірі 5 000 грн.
Відзив обґрунтований тим, що:
фактично касаційна скарга є копією апеляційної скарги та зводиться до переоцінки доказів по справі та незгоди з прийнятими по справі рішеннями, що не належить до повноважень суду касаційної інстанції. Посилання на не врахування судами висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду є необґрунтованими, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними, представником не враховано характер спорів, підстав виникнення позову, предмету позову, сторону позивача, відповідача, третіх осіб та причин залиття;
висновком комплексної судової будівельно-технічної експертизи та товарознавчої експертизи від 21 жовтня 2021 року взагалі не встановлено причини залиття квартири. Судова будівельно-технічна експертиза та дослідження квартири позивача було здійснено через значний проміжок часу після залиття квартири позивача, фактично через 2 роки. За такого великого проміжку часу між залиттям квартири та дослідженням її стану, експерт не мав можливості порівняти стан квартири на момент залиття та на момент проведення дослідження. Тривалий період часу з моменту залиття квартири і до часу проведення експертизи викликає сумніви у тому, що таке залиття відбулося саме у період, на якому наголошує позивач - 31 січня 2019 року. Огляд квартири здійснювався фактично через 2 роки після залиття саме через бездіяльність позивача, який своєчасно не оплатив рахунок за проведення експертизи;
суди зробили вірний висновок про відсутність причинного зв`язку між залиттям (аварією) та діями, бездіяльністю ЖБК «Петрівський», оскільки не встановлена причина залиття, внаслідок якої пошкоджено майно позивача. Таким чином у даному випадку позивач вдається лише до переоцінки доказів - висновку експерта та намагається його тлумачити на свою користь;
суд апеляційної інстанції постановив законне та обґрунтоване рішення, дійшов правильного висновку, погодившись із судом першої інстанції щодо стягнення витрат на оплату послуг адвоката у суді першої інстанції в сумі 5000 грн.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 640/3355/19 та витребувано справу з суду першої інстанції.
У травні 2025 року матеріали справи № 640/3355/19 надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2026 року справу № 640/3355/19 призначено до судового розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яке підписане представником ОСОБА_3., про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, відмовлено.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 06 березня 2025 року зазначено, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України - суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 711/11012/16-ц, від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19, від 19 лютого 2020 року у справі № 369/8038/17, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 22 листопада 2022 року у справі № 910/10421/21 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).
Фактичні обставини справи
Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі договору купівлі-продажу від 07 листопада 2007 року. Вказана квартира розташована на першому поверсі шестиповерхового будинку;
квартира АДРЕСА_7 , належить ОСОБА_2 на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова №2-1574/07/16 від 14 лютого 2007 року. Судом встановлено, що згідно протоколу загальних зборів пайщиків ЖБК "Петровський" від 03 вересня 2003 року загальні збори дозволили пайщику ОСОБА_2 переобладнати покрівлю площею 100 кв. м. над її квартирою в таку, що експлуатується, за узгодженим проектом в ГоловАПУ та Київському райвиконкомі;
відповідно до Технічного висновку про стан будівельних конструкцій приміщень квартири АДРЕСА_5 та можливості їх подальшої експлуатації, виготовленого НВФ ТОВ "Левел", будівельні конструкції обстежених приміщень квартири, покрівлі, що експлуатується, сходини та приміщення виходу на покрівлю знаходяться в гарному технічному стані та придатні для подальшої експлуатації в строки, обумовлені в додатку ДБН В. 1.2-2:2006 "Навантаження та вплив". Побудова ділянки покрівлі, що експлуатується над частиною приміщень квартири зі спорудженням приміщення виходу на покрівлю та сходин виходу на покрівлю, що експлуатується, в жилому будинку АДРЕСА_1 не мають деформацій, знаходяться в гарному технічному стані та придатні для подальшої експлуатації за призначенням. Здійснена перебудова відповідає встановленим будівельним, протипожежним та санітарно-епідеміологічним нормам;
також ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_8 , на підставі договору міни від 04 листопада 2013 року;
за актом № 1 від 01 лютого 2019 року у складі комісії: голови ЖСК «Петрівський» Камінського А. М. та власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_6 трапилось залиття, аварія, причиною якої є незаконне втручання власників та мешканців квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 за вказаною адресою у роботу вентиляційної системи; незаконна добудова власником квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 об`єктів, не передбачених технічною документацією на цей будинок. Залиття сталось у зв`язку з порушенням експлуатації будинку, незаконною добудовою 6 поверху. Внаслідок цього постраждали житлові приміщення 1 поверху у квартирі АДРЕСА_2 . За висновком комісії шкода заподіяна з вини власника квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_7 - ОСОБА_2 . В акті зазначені наслідки залиття у квартирі АДРЕСА_2 : обвал підвісної стелі; пошкодження кондиціонеру Daikin; пошкодження (здуття) паркетної дошки; демонтація електрики; підсвітлення, лампи, світильники, лампа на підлозі; шпалери; гардини; меблі: диван - 2 шт; крісло; зволожувач повітря; ковдри; картини; акустичні системи. Електропроводка. Порушення цілісності бетонної стіни через тріщину, в якій проникає вода. Загальний розмір заподіяної шкоди зазначено 100 000,00 євро (2 800 000,00 грн). Також в акті зазначено, що на переконання власника квартири АДРЕСА_2 за вказаною адресою винуватцем даної події та відповідальним за завдану шкоду є власники квартири 6-го поверху Гейман. Вказаний акт підписаний лише головою ЖБК «Петрівський» Камінським А. М. та власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ;
з листа Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 06 березня 2019 року № 36-07/251 вбачається, що погодні умови з 26 по 31 січня були нестійкими. Протягом 26-31 січня випадали опади у вигляді снігу та дощу. Кількість опадів за цей період становила 14,3 мм. Висота снігового покриву 41 см. Температура повітря протягом 26-29 січня була від`ємна - вночі до 11 градусів морозу, вдень до 3 градусів морозу. Але починаючи з 30 січня денні температури значно підвищились до 1 градуса тепла, середньодобова температура 31 січня становила 0,1 градус тепла, що призвело до зростання ваги накопиченого снігу;
з висновку комплексного експертного будівельно-технічного та товарознавчого дослідження № 2917/8046 від 16 травня 2019 року вбачається, що розмір майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_9 , згідно акту № 1 від 01 лютого 2019 року на момент проведення дослідження складає 177 614,40 грн. Розмір завданої майнової шкоди, заподіяної власнику знищенням кондиціонеру торгової марки DAIKIN FTXJ35MW/RXJ35M, не визначався, оскільки на проведення експертизи не надано даних із сервісного центру про стан і працездатність кондиціонера;
згідно з технічним висновком від 18 червня 2019 року про проведення обстеження і оцінки технічного стану будівельних конструкцій приміщень квартири АДРЕСА_7 вбачається, що на підставі виконаного обстеження приміщень квартири АДРЕСА_7 , комісією у складі: експерта, к. т. н. доцента Бондар В. А. , інженер-конструктора Коляснікова М. В. , інженер-проектувальника інженерних систем Корнієнко О. В. зроблено висновки, що приміщення квартири АДРЕСА_4 з терасою є капітальними будівлями та відповідають будівельним нормам і вимогам. Обстеження комісією показало, що основні несучі огороджуючі конструкції експлуатованої світлопрозорої ліхтаря - тераси квартири АДРЕСА_4 (перекриття, бічні стіни зі склінням, опорні січні рами, ферми, перемички прорізів, несучі елементи покрівлі зі зміщенням виходу на експлуатуючу покрівлю і сходи) знаходяться в задовільному робочому стані С(ІІ) та відповідають технічним вимогам на момент розробки проекту та будівництва ДСТУ-Н Б В.2.6-83:2009 та сучасним вимогам ДБН В.2.6-220:2017. Проведене обстеження та аналіз стану покрівельного покриття, конструктивних елементів та вузлів покрівлі показав, що за покрівельним покриттям здійснюється профілактичний контроль технічною службою. Покрівельне гідроізоляційне покриття має сліди ремонту покрівлі. Покрівельне покриття має окремі дефекти у вигляді тріщин, відшарувань, здуття покрівельного покриття, зон з постійним накопиченням води на покрівлі, з перешкодами у вигляді поперечних парапетів на шляху руху водних потоків з одним пропускним отвором і т. ін., і які при екстремальних погодних умовах та ненормативних навантаженнях опадів можуть слугувати «аварійними» дефектами. Експлуатаційний термін головного покрівельного гідроізоляційного покриття спливає. Необхідна розробка заходів по продовженню експлуатаційних якостей або виконання заміни покрівельного покриття на нове. Комісією визначено, що основним джерелом аварійної ситуації може бути також вентиляційний канал. Відповідно до ДБН 2.2-15:2005 (пункт 5.31) витяжні канали повинні розміщуватись у внутрішніх стінах будівель або примикати до них. Розглянутий вентиляційний канал виконаний у зовнішній стіні будівлі по осях В-8, що суперечить нормам. Комісія встановила, що основною причиною збору та скупчення води, у холодний період року, у вертикальному вентиляційному стояку може бути сніговий покрив на покрівлі будівлі. Згідно з правилами будівництва та експлуатації природних систем вентиляції з вертикальними збірними каналами головний вентиляційний стояк повинен мати дренажну кишеню з підсмоктуванням повітря з підвального приміщення. Необхідно звернути увагу на приміщення і труби системи вентиляції котельної, вплив яких у зимовий час через теплопаропроникність конструкцій та місце розташування котельної створюють занадто швидке танення снігу навколо. Танення призводить до ефекту заледеніння снігу на шляху до воронки і подальшому повному заледенінню водостічної труби зі створенням льодових пробок по всій довжині. Це може мати значну роль в екстремальних ситуаціях, коли йдуть різкі коливання температури у зимовий час. Покрівельне покриття на всій площі житлового будинку (крім покрівлі-ліхтаря) має суттєве фізичне зношування. За час експлуатації покрівлі дефекти накопичуються. З метою усунення дефектів покрівлі над приміщеннями квартири на підстав запропонованих рекомендацій для технічних служб, необхідно до зимового опалювального сезону провести ремонтно-відновлювальні роботи. Ремонт виконати по розробленому проекту спеціалізованою організацією, що має відповідні дозволи і спеціалізацію;
з додатків до технічного висновку вбачається, що 29 грудня 2016 року сталось залиття квартири АДРЕСА_4 та 24 січня 2017 року сталося залиття квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_7 , що розташовані відповідно на 4 та 5 поверхах 6-поверхового будинку, через те, що водовідведення з відкритої тераси квартири АДРЕСА_10 здійснюється по відкритому лотку (вздовж осі А) в бік критої тераси квартири АДРЕСА_4 . В акті від 05 січня 2017 року про наслідки залиття квартири вказано, що проникнення води сталось у результаті перетікання з квартири АДРЕСА_10 , розташованої за 6 поверсі, по міжповерховим перекриттям до квартири АДРЕСА_4 ;
як вбачається з висновку комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 20026/20670/26620-26640 від 21 жовтня 2021 року, встановити, яка причина аварійної ситуації, залиття, що сталося 31 січня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , не уявляється можливим. Розмір майнової шкоди, що заподіяна конструктивним елементам та оздобленню квартири АДРЕСА_9 , складає 97 261,00 грн; розмір майнової шкоди, заподіяної майну внаслідок залиття квартири за адресою: АДРЕСА_6 , складає 82 724,40 грн. У висновку експертизи зазначено, що причинами залиття (аварійної ситуації) могли бути: знос конструктивних елементів покрівлі; помилки та дефекти при проектуванні та будівництві будинку (в неналежному місті розміщення витяжних каналів та невірно розрахований опір теплопередач, що нормований ДБН В.26-31, відсутність дренажного карману з підсосом повітря із підвального приміщення тощо); не систематичне обслуговування житлового будинку (відповідно до пункту 2.1.2 (4.8) необхідно визначати обсяг робіт з підготовки житлових будинків до експлуатації у весняно-літній і осінньо-зимовий періоди); несвоєчасне очищення від снігу елементів покрівлі. Оскільки експерту не надалось можливим візуально обстежити квартиру АДРЕСА_2 та будівлю на день появи ушкоджень (31 січня 2019 року), визначити причину аварійної ситуації (залиття), не надається можливим. З моменту появи ушкоджень до дня обстежень пройшов певний час, за цей період могли відбутися суттєві зміни в технічному стані приміщень та будівлі в цілому;
за договором № 101 на виконання робіт (надання послуг) ЖБК «Петрівський» в період з 29 червня 2018 року по червень 2019 року у Приватної фірми «Моноліт - КГА» замовляв обслуговування вентиляційних каналів від газових приладів у будинку АДРЕСА_11 . 
Позиція Верховного Суду
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).
У пунктах 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Завдання майнової та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц (провадження № 61-28098св18)).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (схожий висновок див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2022 року у справі № 640/2713/18 (провадження № 61-9391св21) вказано, що «задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що залиття квартир сталося внаслідок протиправної бездіяльності КП «Харківські теплові мережі», що полягала у незабезпеченні належного стану внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання у будинку, технічне обслуговування яких було покладено на КП «Харківські теплові мережі». Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, та врахувавши обставини, за яких сталося залиття квартири, а також умови укладеного між відповідачами договору, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що саме з КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню на користь позивачів суми завданої майнової та моральної шкоди. Зазначений висновок узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 640/20533/16-ц (провадження № 61-27366св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 640/419/17 (провадження № 61-32844св18) щодо застосування вказаних норм права. Доводи касаційної скарги КП «Харківські теплові мережі» про те, що чинним законодавством України та будь-якими іншими актами чи договорами на нього не покладено обов`язків, невиконання яких мало наслідком залиття кватири позивача, є безпідставними».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 212/7628/21 (провадження № 61-7265св22) зазначено, що «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц)».
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина перша статті 263 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя, четверта статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).
Постанова суду апеляційної інстанції складається з, зокрема, мотивувальної частини із зазначенням: мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу (підпункт в пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України).
Касаційний суд зауважує, що законодавець імперативно визначив необхідність здійснювати відхилення доводу (аргументу) апеляційної скарги чи відзиву, з яким апеляційний суд не погоджується. При цьому не має значення, чи стосується такий довід (аргумент) судового рішення по суті, чи тільки процесуального питання (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року в справі № 501/1672/22 (провадження № 61-16084св23), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2024 року в справі № 441/1159/21 (провадження № 61-14938св23)).
У справі, що переглядається:
звертаючись з позовом про відшкодування шкоди ОСОБА_1 посилався на те, що 31 січня 2019 року в житловому будинку АДРЕСА_1 виникла аварійна ситуація та сталося залиття належної йому квартири. Вважає, що залиття сталося з вини ОСОБА_2 , яка здійснила незаконну реконструкцію об`єкта нерухомості. Крім того, у аварійній ситуації вбачаються винні дії керівника ЖБК «Петрівський» Камінського А. П. , який є управителем будинку та був зобов`язаний реагувати на незаконні переобладнання і добудови та забезпечувати утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, вентиляційної системи та даху. Загальний розмір заподіяної майнової шкоди він оцінює у 100 000 євро, що еквівалентно 3 186 000 грн;
відмовляючи в задоволенні позовної вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів завдання шкоди майну позивача неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідачів, їх протиправної поведінки, причинного зв`язку між шкодою та поведінкою відповідачів та їх вини, позивачем не доведено;
залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що в акті не вказана конкретна причина залиття, тобто звідки та як саме вода потрапила у квартиру ОСОБА_1 , розташовану на першому поверсі. Причини та винуватці залиття зазначені в акті лише зі слів самого ОСОБА_1 . ОСОБА_2 в огляді квартири позивача та складанні акту участі не брала, акт не підписувала, що позбавило її можливості подання доводів на його спростування, її квартири не оглядались. Отже, вищевказаний акт від 01 лютого 2019 року не відповідає вимогам закону. Інші докази протиправної поведінки та вини ЖБК «Петрівський» в неналежному виконанні своїх обов`язків як балансоутримувача будинку, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку із залиттям квартири позивача, також відсутні. Позивачем не надано суду доказів того, що причиною залиття його квартири стало саме неналежне утримання покрівлі чи водостоків, вентиляційних каналів, невиконання відповідачем своїх обов`язків;
проте апеляційний суд не звернув уваги, що у разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину;
аналіз висновку комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 20026/20670/26620-26640 від 21 жовтня 2021 року свідчить про те, що причинами залиття (аварійної ситуації) могли бути: знос конструктивних елементів покрівлі; помилки та дефекти при проектуванні та будівництві будинку (в неналежному місті розміщення витяжних каналів та невірно розрахований опір теплопередач, що нормований ДБН В.26-31, відсутність дренажного карману з підсосом повітря із підвального приміщення тощо); не систематичне обслуговування житлового будинку (відповідно до пункту 2.1.2 (4.8) необхідно визначати обсяг робіт з підготовки житлових будинків до експлуатації у весняно-літній і осінньо-зимовий періоди); несвоєчасне очищення від снігу елементів покрівлі (т. 2 а. с. 141-181);
на зазначені обставини посилався ОСОБА_1 в апеляційній скарзі (т. 3 а. с. 133-142);
відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд всупереч зазначених у висновку експерта причин залиття зазначив, що позивачем не надано доказів того, що причиною залиття квартири стало саме неналежне утримання покрівлі чи водостоків, вентиляційних каналів чи невиконання відповідачем своїх обов`язків та зробив висновок про те, що позивачем не доведений факт спричинення йому майнової шкоди внаслідок залиття квартири саме відповідачами;
отже, в порушення вимог статті 382 ЦПК України апеляційний суд не з`ясував чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, належним чином не мотивував відхилення аргументів позивача та зробив передчасний висновок про залишення без змін рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, які заявлені до ЖБК «Петрівський». 
За таких обставин постанову апеляційного суду в цій частині слід скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншій частині постанову апеляційного суду слід залишити без змін.
Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас, додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року в справі № 756/4441/17 (провадження № 61-17081св18)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (провадження № 12-39гс22) зазначено, що: «за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у cправі № 911/956/17 (361/6664/20), від 07 березня 2023 року у справі № 922/3289/21. Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27 вересня 2022 року у цій справі, то додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18 жовтня 2022 року також слід скасувати».
Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового скасування постанови апеляційного суду у цій справі, тому додаткову постанову апеляційного суду також слід скасувати.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова суду апеляційної інстанцій частково ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.
У зв`язку з наведеним касаційну скаргу слід задовольнити частково; постанову апеляційного суду в частині позовних вимог, які заявлені до ЖБК «Петрівський», та залишення без змін додаткового рішення суду першої інстанції слід скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в іншій частині постанову апеляційного суду залишити без змін.
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Тому розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (див. висновок у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18)).
Керуючись статтями 400, 409, 410, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Постанову Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Петрівський» про відшкодування шкоди та залишення без змін додаткового рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року, додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 30 січня 2025 року скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В іншій частині постанову Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року залишити без змін.
З моменту ухвалення постанови суду касаційної інстанції постанова Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року в скасованих частинах та додаткова постанова Харківського апеляційного суду від 30 січня 2025 року втрачають законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий В. І. Крат
Судді: Д. А. Гудима
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко