Справа № 727/6361/26 
Провадження № 2/727/2307/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року Шевченківський районний суд м.Чернівців у складі:
головуючої судді Бойко М.Є.,
за участю секретаря судового засідання Васківчук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Абекор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,
ВСТАНОВИВ: 
Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівців через систему "Електронний суд" із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Абекор" заборгованість за кредитним договором № 2219869 від 11.10.2025 в сумі: 41932, 80 грн., яка складається з: 23400, 00 грн. - тіло кредиту та 18532.80 грн. - нараховані проценти, судовий збір у розмірі 2662, 40 грн., витрати на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 10 000, 00 грн., а також витрати за відправку документів Відповідачу у розмірі 140.58 грн.
На обгрунтування таких позовних вимог позивач вказує, що 11.10.2025 року ТОВ «ФК«АБЕКОР» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір № 2219869, на підставі якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 23400.00 грн.
09 листопада 2025 року ОСОБА_1 уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 2219869 від 11.10.2025 року, в якій сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «28» січня 2026 року.
ТОВ «ФК«АБЕКОР» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного між ними кредитного договору. Однак, ОСОБА_1 порушив договір та не виконав свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 41 932.80 грн., яка складається з: 23400.00 грн. тіло кредиту та 18532.80 грн. нараховані проценти.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівців суду від 15 травня 2026 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позовну ОСОБА_1 також не подав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також за наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України її розглянути у відсутність відповідача, на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
За таких обставин, згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Судом встановлено, що 11.10.2025 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» та ОСОБА_1 ,
за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір № 2219869.
Відповідно до п.1.1 вищевказаного кредитного договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІКС Кредитора, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Сайт/Мобільний застосунок «FirstCredit». Електронна Ідентифікація Позичальника в ІКС Кредитора здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет/Мобільний застосунок «FirstCredit» в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитором правильності введення коду/натискання цифр на клавішах телефону під час телефонного дзвінка, що є електронним підписом Позичальника та направлений/здійснений Кредитором на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний при вході та/або (під час обслуговування у Кредитора). При цьому, Позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Сайту/Мобільного застосунку «FirstCredit»/ІКС Кредитора.
Відповідно до п.1.2 сума кредиту(загальний розмір) складає: 23400 грн. 00 коп.. Тип кредиту – кредит.
Відповідно до п.1.3 строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до «29» грудня 2025 року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору.
Відповідно до п. 1.4.1. Базова процентна ставка – 0.9900% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом.
Відповідно до п. 1.4.2. Основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом.
Відповідно до п. 1.4.3. Акційна процентна ставка, що застосовується відповідно до наступних умов: 0.3465 % в день, що застосовується протягом першого період користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору кошти кредиту надаються Кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України .
Згідно з п. 4.1. Кредитного договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою Позичальника на кількість днів, запропоновану Кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються Кредитором, публікуються на Сайті/Мобільному застосунку «FirstCredit», в т.ч. у вигляді гіперпосилань на Сайт), на підставі правочину, що укладається між Сторонами, відповідно до наступного порядку. 
Кредитний договір підписано ОСОБА_1 11 жовтня 2025 року електронним підписом з одноразовим ідентифікатором: w88101.
Анкета клієнта фізичної особи, сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС), ОСОБА_1 містить дані про клієнта, а саме: особисту інформацію, інформацію про документ, що засвідчує клієнта, адресу реєстрації, адресу фактичного місця проживання, зміст діяльності (зайнятості) соціальний статус, контактні дані клієнта, додаткові контактні дані, фінансовий стан/інформацію про доходи та витрати тощо.
Відповідно до квитанції за сплату №20372-1363-297505596 11.10.2025 на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 зараховано грошові кошти в сумі 23400.00 грн., що здійснювалось за допомогою системи EasyPay, час операції 11.10.2025 об 12:02:43.
09 листопада 2025 року ОСОБА_1 уклав Додаткову угоду до кредитного договору № 2219869 від 11.10.2025 року, в якій сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «28» січня 2026 року.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1665396 відповідач має заборгованість за вказаним договором у сумі 41 932.80 грн., яка складається з: 23400.00 грн. - тіло кредиту та 18532.80 грн. - нараховані проценти. Доказів погашення відповідачем вищевказаної заборгованості позивачу ТОВ «ФК «Абекор», матеріали справи не містять.
Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом частини першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За положеннями статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Із дослідженого судом договору № 2219869 від 11.10.2025 встановлено, що його було укладено в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Частиною першою ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Таким чином, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Підписанням договору та додаткових угод ОСОБА_1 без будь-яких застережень підтвердив, що він обізнаний та погодився з усіма умовами договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Відповідач ознайомився з умовами кредитного договору, мав реальну можливість відмовитися від укладення останнього, проте не зробив цього.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку заборгованість не сплатив, позовні вимоги ним залишилися неспростованими, контррозрахунку заборгованості не надано, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача ТОВ «ФК «АБЕКОР» заборгованість за кредитним договором № 2219869 від 11.10.2025 у розмірі 41 932.80 грн., яка складається з: 23400.00 грн. тіло кредиту та 18532.80 грн. нараховані проценти.
Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. на користь позивача ТОВ ФК «Абекор» суд зазначає наступне.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року.
Судом встановлено, що 22.12.2025 року між адвокатом Адвокатським бюро «Наталі Пухи» та ТОВ ФК «Абекор» був укладений договір про надання правової допомоги №22122025 (а.с.14-16).
Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг від 30.04.2026 року Адвокатським бюро «Наталі Пухи» було надано позивачу ТОВ ФК «Абекор» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі на загальну суму в 10000,00 грн., які були сплачені позивачем ТОВ ФК «Абекор» (а.с.20).
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем суду не надано.
За таких обставин, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.
Крім цього, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на відправку документів відповідачу у розмірі 140, 58 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» заборгованість за кредитним договором № 2219869 від 11.10.2025 в сумі: 41932.80 грн., яка складається з: 23400.00 грн. тіло кредиту та 18532.80 грн. проценти.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» судовий збір у розмірі 2662.40 грн., витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000.00 грн., а також витрати за відправку документів у розмірі 140, 58 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Бойко М.Є.