Номер провадження 3/754/2364/26
Справа №754/11294/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України

06 липня 2026 року суддя Деснянського районного суду м. Києва О. Грегуль, розглянувши матеріали, які надійшли з Деснянського УП ГУНП у м. Києві відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 884498, ОСОБА_1 10.06.2026 біля 19:30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно тещі: ОСОБА_2 , а саме: кидався в бійку, вдарив в груди, погрожував фізичною розправою, виражався брутальною лайкою, голосно кричав, погрожував розправою, хапав рукками за тіло, чим завдав психологічної та фізичної шкоди останній. 
Зазначене підтверджується матеріалами адміністративного провадження і свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Зазначене підтверджується матеріалами адміністративного провадження і свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Про час і місце розгляду справи  ОСОБА_1 повідомлявся належним чином через повідомлені суду та доступні суду засоби зв`язку (пошта, електронна пошта, SMS, сайт суду), а також інформація про рух справи розміщується на офіційному сайті суду і є загальнодоступною.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився без надання доказів про поважність причин своєї неявки.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
З урахуванням викладеного та з метою уникнення затягування розгляду справи вважаю, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності  ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи вважаю, що  ОСОБА_1 має нести відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Відповідно до ч. 5 ст. 283 КУпАП, Постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.
Згідно із ст. 39-1 КУпАП, У разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Проте, враховуючи зміст доданих до протоколів пояснень потерпілої, обставини вчинення адміністративних правопорушень, їх характеру та наслідків, суд дійшов висновку про відсутність необхідності примусового направлення ОСОБА_1 на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство.
З урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення вважаю за необхідне притягнути  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу в сумі: 340 грн., за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу в сумі: 340 грн. і на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, визначити остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі: 340 грн. та стягнути судовий збір.
Керуючись ст. ст. 36, 173-2, 278, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі: 340 грн. та стягнути судовий збір у сумі: 665 грн. 60 коп.
Скаргу або протест прокурора на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
СУДДЯ:        О.Грегуль