ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

02 червня 2026 року	Справа №160/10769/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ: 13486010, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та скасувати рішення відповідача від 13 січня 2026 року № 045550028127 про відмову в переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ: 13486010, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) перерахувати пенсію ОСОБА_1 та перевезти з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника із застосуванням вимог, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона звернулась до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Однак рішенням від 13.01.2026 №045550028127 відповідач відмовив у такому переведенні, що, на думку позивача, є протиправним. У зв`язку з чим позивачка просить скасувати оскаржуване рішення та перевести з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , у тому числі первинний протокол призначення пенсії; алгоритм розрахунку стажу (форма РС-право) померлого годувальника - ОСОБА_2 (у разі, якщо такий був розрахований під час розгляду заяви позивача); інформації щодо проведення перевірки довідок про заробітну плату від 07.07.2025 №445, від 07.07.2025 №444.
27.05.2026 від відповідача надійшов відзив на позову заяву, в якому зазначає, що ОСОБА_1 з 24.12.2024 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з дислокацією у м. Дніпро як отримувач пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України № 1058-IV. ОСОБА_1 звернулася із заявою від 06.01.2026 про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону № 1058. За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву ОСОБА_1 було розглянуто. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, прийнято рішення про відмову від 13.01.2026 № 045550028127,а саме переведення з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника - недоцільно. Розглянувши документи подані до вищезазначеної заяви та електронної пенсійної справи встановлено, що долучений акт про нещасний випадок від 20.02.2002 №7 неможливо врахувати, оскільки невірно вказана дата народження годувальника. У разі переведення на пенсію в разі втрати годувальника розмір пенсії заявниці зменшується. Відповідно індивідуальних відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб зазначено роботу в Товаристві з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ СЕРВІСНИЙ ПАРТНЕР" з 01.09.2024, Товаристві з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ПРОФІ ПЛЮС" з 01.03.2025 та в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ФІЛЛІН ПЕРСОНАЛ" з 01.04.2025, але до заяви про перерахунок пенсії від 06.01.2026 заявниця не долучила інформацію про звільнення з вищевказаних підприємств. На підставі вищевикладеного, переведення з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника – недоцільно. Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13 січня 2026 року №045550028127 про відмову в переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника прийнято правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства, через що не підлягає скасуванню.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 з 24.12.2024 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ОСОБА_1 звернулася із заявою від 06.01.2026 про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву було розглянуто ОСОБА_1 .
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.01.2026 №045550028127 позивачці було відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника.
У вказаному рішенні зазначено, зокрема, що для підтвердження достовірності даних, вказаній в довідках про заробітну плату зроблено запит до управління контрольно-перевірочної роботи. Після надходження акту перевірки довідки про заробітну плату питання щодо врахування наданих довідках буде розглянуте згідно чинного законодавства. 
Розглянувши документи подані до вищезазначеної заяви та електронної пенсійної справи встановлено, що долучений акт про нещасний випадок від 20.02.2002 № 7 не можливо врахувати, оскільки невірно вказана дата народження годувальника. У разі переведення на пенсію в разі втрати годувальника розмір пенсії заявниці зменшується. Відповідно індивідуальних відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб зазначено роботу в Товаристві з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ СЕРВІСНИЙ ПАРТНЕР" (ЄДРПОУ 39551816) з 01.09.2024, Товаристві з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ПРОФІ ПЛЮС" (ЄДРПОУ 39880947) з 01.03.2025 та в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ФІЛЛІН ПЕРСОНАЛ" (ЄДРПОУ 44923589) з 01.04.2025, але до заяви про перерахунок пенсії від 06.01.2026 заявниця не долучила інформацію про звільнення з вищевказаних підприємств. На підставі вищевикладеного, враховуючи що переведення з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника - недоцільно, вирішено відмовити в перерахунку пенсії.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-ІV).
Згідно з частиною першою статті 9 Закон №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 10 Закону України № 1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Так, за змістом абзацу 1 частини першої статті 36 Закону №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається зазначеним у частині другій цієї статті членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії у разі встановлення III групи інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та зазначеним у частині другій цієї статті членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Відповідно до ч.2 статті 36 Закону №1058-ІV члени сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника:
1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
Відповідно до частини третьої статті 36 Закону №1058-ІV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
За приписами частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до пункту 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.
Також надаються такі документи:
1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);
2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;
3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;
4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;
5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;
6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;
7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;
8) відомості про місце проживання;
9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;
10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).
Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.
До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника сім`ї військовослужбовця строкової служби додається документ, одержаний від військової частини або районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи відповідного підрозділу розвідувального органу чи іншої військової установи, що засвідчує дату та причину смерті військовослужбовця, або документ про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим. Якщо смерть настала після звільнення з військової служби, подаються свідоцтво ДРАЦС про смерть, довідка територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи відповідного підрозділу розвідувального органу про проходження військової служби із зазначенням дати призову, дати і підстав звільнення з військової служби та висновок МСЕК про те, що смерть військовослужбовця пов`язана з проходженням військової служби.
До заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника членам сім`ї особи, яка загинула (померла) внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час безпосередньої участі в АТО/ООС або під час безпосередньої участі в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, додаються документи згідно з Порядком надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740 (при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» членам сім`ї осіб, зазначених в пунктах «е» та «є» статті 3 цього Закону).
До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;
11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).
Відповідно до пункту 2.11 розділу ІІ Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Згідно з пунктом 2.16 розділу ІІ Порядку №22-1 за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.
Отже, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому, необхідною умовою для призначення вказаним особам пенсії у зв`язку з втратою годувальника або переведення на такий вид пенсії є встановлення їм інвалідності або досягнення ними 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV.
Дружина померлого, якщо вона досягла віку 65 років або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV, і була на утриманні померлого (перебувала на повному утриманні померлого або одержувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування), має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Дружина померлого, яка не була на його утриманні, має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в разі втрати джерела засобів до існування. Для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються, серед іншого, документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
При цьому, за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про шлюб. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
Суд зазначає, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, фактично обґрунтував відмову тим, що переведення позивачки на пенсію у зв`язку з втратою годувальника є «недоцільним», оскільки розмір такої пенсії може бути меншим. 
Проте така підстава для відмови не передбачена Законом №1058-IV. 
Орган Пенсійного фонду не наділений повноваженнями замість особи визначати доцільність або недоцільність переходу на інший вид пенсії, оскільки право вибору виду пенсії належить саме пенсіонеру, а не суб`єкту владних повноважень.
Також суд зазначає, що посилання відповідача на необхідність перевірки довідок про заробітну плату не може бути самостійною підставою для відмови у переведенні позивачки на інший вид пенсії. 
Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17 дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо неможливості врахування акта про нещасний випадок від 20.02.2002 №7 лише з підстав неправильного зазначення у ньому дати народження годувальника. 
Така неточність сама по собі не спростовує факту настання нещасного випадку, не свідчить про недостовірність документа в цілому та не може бути самостійною підставою для відмови у переведенні позивачки на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. 
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі № 638/18467/15-а.
За наявності сумнівів щодо окремих відомостей у документі відповідач мав оцінити його у сукупності з іншими матеріалами пенсійної справи, а також, у разі необхідності, витребувати додаткові документи або здійснити відповідну перевірку, а не покладати негативні наслідки таких неточностей на позивачку.
Таким чином, оскаржуване рішення прийнято відповідачем без належного з`ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про переведення позивачки з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, без належної оцінки поданих довідок про заробітну плату та акта про нещасний випадок, а також із застосуванням підстав відмови, які не передбачені Законом №1058-IV.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.01.2026 №045550028127 та наявність підстав для його скасування. 
Водночас суд зазначає, що встановлені у справі обставини не дають підстав для зобов`язання відповідача перевести позивачку з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки під час прийняття оскаржуваного рішення відповідачем не було надано належної правової оцінки всім документам, поданим позивачкою, зокрема довідкам про заробітну плату від 07.07.2025 №445 та №444, акту про нещасний випадок від 20.02.2002 №7.
Разом з тим, оскільки оскаржуване рішення прийняте без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.01.2026 про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
При повторному розгляді заяви відповідач зобов`язаний врахувати висновки суду, надати належну оцінку довідкам про заробітну плату від 07.07.2025 №445 та №444, акту про нещасний випадок від 20.02.2002 №7 та іншим документам пенсійної справи.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.01.2026 №045550028127 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачки з урахуванням висновків суду. 
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог.
Розподіл судового збору здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.01.2026 №045550028127.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 06.01.2026, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна 3, м. Слав`янськ, Донецька область, 84121, код ЄДРПОУ 13486010) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1331,20 грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено 02.06.2026.

Суддя Н.Є. Калугіна