Справа № 446/56/26 
Провадження № 2/450/2236/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Дем`яновської Ю.Д.,
за участю секретаря Микитів Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до «Фінансової компанії «Є гроші» про захист прав споживачів,-
в с т а н о в и в:
12.05.2026 року до Пустомитівського районного суду Львівської області на підставі ухвали Кам`янка-Буського районного суду Львівської області надійшла справа за позовом до ОСОБА_1 до «Фінансової компанії «Є ГРОШІ» про захист прав споживачів, яким позивач просить суд визнати, що фактичний розмір кредитів, наданих ТОВ «ФК «Є ГРОШ» не відповідає сумам, фактично зарахованим на банківську карту позивача, визнати недійсним зобов?язання позивача в частині повернення коштів, які не були фактично отримані; стягнути з відповідача надмірно сплачені кошти, розмір яких буде уточнено судом на підставі платіжних документів: стягнути із відповідача всі судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що у 2024-2025 роках між ним та відповідачем було укладено декілька договорів споживчого кредиту (позики), які укладались дистанційно в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційні системи відповідача, де останній зобов?язувався надати кредити у визначених договорами сумах, однак на його банківську карту зараховувались суми, менші за суми позик, зазначені у відповідних договорах. Таким чином частина коштів утримувалась відповідачем до моменту зарахування кредиту, без чіткого та зрозумілого інформування позивача про реальний розмір отриманих коштів, правову природу таких утримань, включення цих сум до загальної вартості кредиту. Також, позивач зазначає, що хоча у відповідях відповідача та у наданих ним розрахунках штрафи та пеня нібито відсутні, проценти за користування кредитом або не нараховувались, або відображені я незначні суми, однак позивач здійснював на користь відповідача фактичні платежі, які перевищують суми фактично отриманих кредитних коштів. Позивач вказує, що фактичне зарахування ка картку меншої суми, ніж зазначено в договорі, означає, що реальний розмір кредиту був меншим, ніж задекларовано, відповідно відповідач не має правових підстав вимагати повернення коштів понад фактично отриману суму, а всі надмірно сплачені кошти підлягають поверненню. 
23.01.2026 року позивачем через «Електронний суд» було поданою заяву про розгляд справи у його відсутності.
30.01.2026 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем з посиланням на ту обставину, що 30 травня 2025 року між відповідачем, як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест», як новим кредитором, був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 2025-05-9Г, за яким відповідач відступив право грошової вимоги до позивача за договором новому кредитору.
Ухвалою від 28.05.2026 в задоволенні клопотання відповідача про його заміну Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест» відмовлено з процесуальних підстав, а саме, що визначення кола відповідачів за позовом є виключним правом позивача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову виходячи з наступного.
За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За ч.1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).
Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (стаття 50 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Результат аналізу статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом та за її рахунок може бути задоволена матеріально-правова вимога позивача.
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Як вбачається з матеріалів справи, 30 травня 2025 року між Відповідачем, як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест», як новим кредитором, укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 2025-05-9Г, за яким відповідач відступив право грошової вимоги до позивача за договором, укладеним між позивачем та відповідачем. 
За правилами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Внаслідок укладення договору факторингу ТОВ «Кредитпромінвест» у якості фактора отримало всі первинні документи щодо діючого кредиту, у тому числі договір позики, так само як всі права та зобов`язання кредитора, тобто відбулася заміна кредитора за Договором позики, який є предметом спору у цій справі.
Відповідно до ст.518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.
Таким чином, всі заперечення (вимоги) за договором між позивачем та відповідачем повинні бути заявлені позивачем до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест», як нового кредитора, а тому «Фінансова компанія «Є ГРОШІ» не може відповідати за даним позовом.
Виходячи з наведеного, в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.141 ЦПК України, з врахуванням того, що рішення ухвалюється не на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284,273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до «Фінансової компанії «Є ГРОШІ» про захист прав споживачів відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення до Львівського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Є Гроші" (49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул.Шевченка ,51Д ЄДРПОУ 43509084).
Повний текст складено 10.06.2026.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська