ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року
м. Київ

справа № 947/27531/24

провадження № 61-10499св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:
позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2025 року у складі судді Луняченка В. О. та постанову Одеського апеляційного суду від 17 липня 2025 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Погорєлової О. С., Таварткіладзе О. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина 

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - ТОВ «Консалт Солюшенс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Позовна заява мотивована тим, що 01 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого останній придбав належну продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Третьої одеської державної контори 08 липня 1999 року, 1\2 частину житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .
Позивач вважав, щовказане відчуження майна було здійснено з метою ухилитися від виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним 28 серпня 2008 року Відкритим акціонерним товариством комерційним банком (далі - ВАТ КБ) «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Консалт Солюшенс», та ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 є поручителем за вказаним кредитним договором та достеменно знав про наявну заборгованість і розумів загрозу можливого звернення стягнення на належне йому майно, тому вчинив фраудаторний правочин на шкоду кредитора з метою уникнення цивільно-правової відповідальності порушення зобов`язання.

Ураховуючи викладене, ТОВ «Консалт Солюшенс» просило суд: визнати недійсним договір купівлі-продажу від 01 жовтня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за№ 2389 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В. І., укладений між ОСОБА_1  та ОСОБА_2 ; скасувати рішення про державну реєстраціюправ та їх обтяжень, індексний номер 16190933  від01 жовтня 2024 року про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою:   АДРЕСА_1 , за   ОСОБА_2  та припинити право власності  ОСОБА_2  на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою:          АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Консалт Солюшенс» відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами, які б мали більшу переконливість ніж докази та обґрунтування відповідача. Кредитний договір, на ухилення від виконання зобов`язань за яким посилається позивач, був повністю забезпечений існуючим іпотечним договором (двома земельними ділянками), а у досудовій вимозі кредитор не визначив факту невідповідності вартості іпотечного майна наявнійзаборгованості та не повідомив поручителя щодо можливого звернення стягнення на його власне майно.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 липня 2025 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Консалт Солюшенс» відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що укладання оспорюваного договору мало місце у період з часу повідомлення про існування боргу та під час вирішення справи про стягнення боргу, правові наслідки якої усвідомлювали боржники, зокрема, ОСОБА_1 . Внаслідок укладення договору кредитор позбавляється можливості звернення стягнення на ліквідне майно, відтак договір купівлі-продажу має фраудаторний характер, тому суд погодився з тим, що позовні вимоги є обґрунтованими.
Проте, позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування наслідків спливу якого було заявлено відповідачем, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2025 року до Верховного Суду, ТОВ «Консалт Солюшенс», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції правильно врахував його доводи по суті спору та дійшов обґрунтованих висновків про наявність підстав для визнання спірного правочину недійсним.
Разом з тим, апеляційний суд помилково вказав про сплив строку позовної давності, оскільки такий строк починає відлік від того моменту, що позивач дізнався чи міг дізнатися про порушення свого права. Товариство дізналося про існування спірного правочину тільки у 2023 році, у межах виконавчого провадження. При цьому, право власності за спірним договором тривалий час не було зареєстровано у відповідному реєстрі, а такі дані зберігалися в архіві Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації». 

Відзиви на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., після усунення недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції. 

17 жовтня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2026 року, у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Тітова М. Ю., справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А., судді: Гулейков І. Ю., Луспеник Д. Д.

2. Мотивувальна частина 

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 

Підставами касаційного оскарження судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме, застосування судом апеляційної інстанції норм прав без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 14 березня 2018 року в справі № 464/5089/15, від 20 листопада 2018 року в справі № 907/50/16, від 03 липня 2019 року в справі № 369/11268/16-ц, від 24 липня 2019 року в справі № 405/1820/17, від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18, від 12 червня 2023 року в справі № 521/14418/17, від 05 січня 2024 року в справі № 761/40240/21, від 31 липня 2024 року в справі № 636/336/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ТОВ «Консалт Солюшенс» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. У разі, коли суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги, є необґрунтованими, суд повинен відмовити у задоволенні такого позову саме з цієї підстави.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Консалт Солюшенс» є обґрунтованими, жоден з учасників справи не оскаржує постанову апеляційного суду щодо цих висновків, а тому Верховний Суд не перевіряє відповідних доводів касаційної скарги.

Разом з тим, встановивши, що спірний договір купівлі-продажу був укладений у 2014 році, а з позовом у цій справі ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулося тільки 04 вересня 2024 року та відповідачі в суді першої інстанції просили застосувати наслідки спливу строку позовної давності, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову через сплив строку позовної давності.

Доводи касаційної скарги у відповідній частині зводяться до того, що заявник дізнався про існування спірного договору тільки у 2023 році у межах виконавчого провадження про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Проте, такі доводи є безпідставними та були предметом дослідження та перевірки судом апеляційної інстанції, який обґрунтовано вказав, що відсутні ознаки того, що первісний кредитор - ПАТ КБ «Надра», був позбавлений можливості пред`явити вчасно рішення про стягнення кредитної заборгованості до виконання, з`ясувати долю майна та оспорити відповідний договір, який був зареєстрований у встановленому порядку, тобто банк тривалий час зволікав із вжиттям заходів щодо його захисту, однак не був позбавлений можливості вчинити дії, направлені на захист свого порушеного права. Поважних причин пропуску позовної давності позовна заява не містить, обставин зупинення та переривання перебігу позовної давності не встановленою.
З ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 17 січня 2022 року у справі № 521/13273/14 (провадження №6/521/31/22) видно, що стягувач отримав вперше виконавчі листи у 2017 році та за виконанням рішення суду не звертався.

Верховний Суд погоджується з такими висновками апеляційного суду та відхиляє посилання касаційної скарги на втрату первісним стягувачем виконавчих листів, враховуючи тривалість часу з укладення спірного правочину, отримання виконавчих листів у справі про стягнення кредитної заборгованості, дати звернення з позовом у цій справі та відсутність інших обставин, які б давали підставу вважати, що позивач не тільки не знав, а й не міг дізнатися про порушення своїх прав раніше, що відповідає вимогам статті 261 ЦК України.

Отже, доводи касаційних скарг не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та встановленим судом обставинам, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявниками норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції. 
Наведені у касаційній скарзі заявників доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

При цьому, вимоги касаційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції залишаються без уваги колегії суддів, враховуючи, що таке рішення вже було скасовано судом апеляційної інстанції.

Судові витрати Верховний Суд залишає за ТОВ «Консалт Солюшенс», оскільки відмовляє у задоволенні його касаційної скарги та залишає без змін постанову апеляційного суду, якою у задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного суду від 17 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець
І. Ю. Гулейков 
Д. Д. Луспеник