Справа № 758/15092/25
Провадження №: 3/755/1174/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" червня 2026 р.      місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за частиною другою статті 130 Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -
В С Т А Н О В И В:
12 лютого 2026 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла справа про адміністративне правопорушення (справа № 755/15092/25, провадження №3/755/1174/26) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 130 КУпАП, яку 12 лютого 2026 року на підставі протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями визначено для розляду судді Вовк О.І. та в той же день передано у провадження судді.
12 вересня 2026 року об 11 годині 00 хвилин по пр-ту Соборності (Возз`єднання), 21-Б у місті Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року.
Правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 не скористався. В судові засідання призначенні на 10 березня 2026 року, 25 березня 2026 року, 23 квітня 2026 року та 01 червня 2026 року не з`являвся, повідомлявся судом належним чином. 
Крім того, дата судового засідання відображалась на веб-сайті Дніпровського районного суду міста Києва в рубриці список справ, призначених до розгляду.
Згідно довідки АСДС «Д-3» доставки sms, ОСОБА_1 отримав повідомлення про судові засідання 18 лютого 2026 року, 12 березня 2026 року, 03 квітня 2026 року та 23 травня 2026 року на зазначений останнім в протоколі про адміністративне правопорушення номер телефону, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Згідно частини другої статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП не є обов`язковою, при цьому судом вжито усіх передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення заходів, для виклику ОСОБА_1 у судові засідання, проте у встановлений судом час останній не з`являвся. Розгляд справи про адміністративне правопорушення неодноразово відкладався.
Відповідно до даних обставин, суддя вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, тому вважає за доцільне розглянути дану справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306.
Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною другою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується, наданими суду матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №451412 від 12 вересня 2026 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5703386 від 12 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.; постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП; довідкою про розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною другою статті 130 КУпАП; дослідженим відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції № 470456, 472108.
Так, за результатами дослідження відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, судом установлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із перевищенням швидкості руху. Під час спілкування з працівниками поліції на вимогу пред`явити посвідчення водія ОСОБА_1 повідомив, що посвідчення водія у нього відсутнє та надав паспорт. 
Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія або права на керування транспортним засобом. ОСОБА_1 з указаними обставинами погодився та заперечень не висловлював. 
В подальшому в ході спілкування ОСОБА_1 повідомив, що в нього вилучали посвідчення водія у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП (алкогольне сп`яніння). В подальшому, 10:53 працівник поліції запитує чи вживав ОСОБА_1 протягом доби алкогольні напої чи наркотичні речовини на що ОСОБА_1 відповідає, що не вживав. Працівник поліції провів огляд зіниць очей, після чого, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 погодився. 11:12:59 ОСОБА_1 підійшов до автомобіля працівників поліції та повідомив, що він відмовляється від проходження огляду і щоб працівники поліції складали протокол за статтею 130 КУпАП. Працівники поліції повторно запитали чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння на що останній відповів, що від проходження огляду відмовляється. Після чого, працівниками поліції було складено адміністративний протокол за статтею 130 КУпАП, який ОСОБА_1 отримав під підпис.
Суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази, є належними, допустимими та достовірними, здобутими з додержанням процесуальної процедури, вони не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою. Досліджений судом відеозапис, на якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та перебіг подій за участі ОСОБА_1 , є достатнім для оцінки в контексті диспозиції частини другої статті 130 КУпАП.
Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.
Як роз`яснено в абзаці 3, 4 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, пройти на вимогу працівника поліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
Отже, ОСОБА_1 , який реалізує своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП. 
Згідно положень статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Крім цього, суд зауважує, що накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, судом не застосовується адміністративне стягнення передбачене частиною другою статті 130 КУпАП в частині оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відсутні відомості кому на праві власності належить автомобіль «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 .
На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 23, 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору. 
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя Дніпровського районного суду
міста Києва           О.І. Вовк