П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/4090/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Н.В. 
Суддя-доповідач - Гонтарук В. М. 
06 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Моніча Б.С.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Позивач своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує з 22.01.2001 пенсію по віку зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Страховий стаж позивача при призначенні пенсії становив 39 років. Водночас враховувалась заробітна плата за період з 01.01.1990 по 31.12.1994 та з 01.07.2000 по 21.12.2000. Надалі за зверненнями позивача додатково також було враховано заробітну плату після призначення пенсії, а саме з 01.02.2002 по 28.02.2010 за даними персоніфікованого обліку, та визначено індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії в розмірі 1,62081.
Тобто первинне призначення пенсії відбулося з 22.01.2001, а її оптимізацію проведено після призначення пенсії, підставою для чого стали заяви позивача.
Зокрема, в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 містяться наступні заяви:
- заява про перерахунок стажу від 10.10.2003;
- заява про перерахунок стажу від 04.04.2005;
- заява про перерахунок з більшого заробітку від 09.02.2006;
- заява про перерахунок згідно наданих документів від 13.08.2007;
- заява про перерахунок і зарахування стажу від 11.05.2007;
- заява про перерахунок від 25.06.2007;
- заява про перерахунок стажу від 21.01.2014;
- заява про перерахунок по стажу і зарплати від 10.03.2010.
08.03.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з виключенням із заробітної плати, з якої здійснюється розрахунок пенсії, періодів після призначення пенсії за віком (22.01.2001), врахувавши лише додатковий страховий стаж, набутий після призначення пенсії, оскільки виходив з того, що включення додаткової заробітної плати після призначення пенсії в розрахунок пенсії є його правом.
Свою вимогу позивач пояснив тим, що у даному випадку це призвело до погіршення його пенсійних умов, оскільки вплинуло прямим чином на розмір індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії: індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії склав 1,62081, хоча в іншому випадку міг би скласти 2,84.
Листом відповідач повідомив, що перерахунок пенсії після призначення пенсії з врахуванням тільки стажу без врахування заробітної плати є неможливим, оскільки для цього відсутні правові підстави, позаяк перерахунок проводився на підставі заяв позивача. Тобто відповідач вважає такі дії зі сторони позивача (подання у свій час заяв про врахування додаткової заробітної плати та стажу) невідворотними.
Не погоджуючись з наданою відмовою позивач оскаржив такі дії відповідача до суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 по справі № 120/10045/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з виключенням із заробітної плати, з якої здійснюється розрахунок пенсії, періодів після призначення пенсії за віком, враховуючи лише додатковий страховий стаж, набутий після призначення пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з урахуванням висновків суду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.03.2024 про перерахунок пенсії.
На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 по справі № 120/10045/24 ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснило повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 08.03.2024 про перерахунок пенсії та прийняло рішення №905350116231 від 31.12.2024, яким відмовило у здійсненні перерахунку пенсії з виключенням із заробітної плати, з якої здійснюється розрахунок пенсії позивача, періодів після призначення пенсії за віком (22.01.2001), врахувавши лише додатковий страховий стаж, набутий після призначення пенсі, з мотивів недоцільності проведення відповідного перерахунку.
Не погоджуючись таким рішенням пенсійного органу, позивач і звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 24 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За правилами, визначеними ст. 27 Закону № 1058, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П 3п х Кс, де: П розмір пенсії, у гривнях; Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону.
Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю І групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 01.07.2000 до 01.01.2005, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що законодавцем передбачено можливість особи виключити додатково понад 10 відсотків тривалості страхового стажу для обчислення пенсії періоди отримання заробітної плати з 01.07.2000 до 01.01.2005, а саме у разі перебування особи в зазначений період на строковій військовій службі, навчанні, догляду за інвалідом 1 групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Отже, без наявності вказаних підстав у зазначений період (з 01.07.2000 до 01.01.2005), такий період не може бути додатково виключений із розрахунку заробітної плати. Дана стаття регламентує можливість виключити періоди тривалості страхового стажу із заробітку при призначенні пенсії.
Позивач звертає увагу на те, що у даному випадку предметом спору є не виключення періодів страхового стажу для обчислення пенсії позивача при її призначенні. Йдеться про виключення періодів заробітної плати після призначення пенсії, що є правом пенсіонера. При цьому, як вважає позивач, включення заробітної плати за період з 2002 по 2010 роки негативно вплинуло на його пенсійне забезпечення, погіршивши його умови, у зв`язку з чим він подав заяву від 08.03.2024 про проведення перерахунку пенсії.
За змістом положень ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Таким чином, наведені норми визначають право на перерахунок пенсії тим пенсіонерам, які після призначення пенсії продовжують працювати; в застрахованої особи, яка продовжила працювати після призначення їй пенсії, виникає право на перерахунок пенсій через 24 місяці страхового стажу або не раніше ніж через два роки після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. При цьому пенсіонеру, який продовжував працювати і набув стажу, достатнього для обчислення пенсії в мінімальному розмірі відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058 (35 років для чоловіків чи 30 років для жінок або шахтар набув права на мінімальну пенсію), за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсій незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач не погоджується з прийнятим відповідачем рішенням №905350116231 від 31.12.2024, яким ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку його пенсії на підставі заяви від 08.03.2024. При цьому позивач зазначає, що він отримує пенсію з 2001 року зі зниженням пенсійного віку як особа, постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Початково пенсія була призначена з урахуванням заробітної плати за періоди 1990-1994 та 2000 років, але у подальшому позивач неодноразово звертався із заявами про перерахунок пенсії з урахуванням додаткового стажу та заробітку. Після цього пенсія була перерахована з урахуванням заробітної плати за 2002-2010 роки.
Однак позивач наголошує, що з довідки-розрахунку пенсії, після призначення та проведення перерахунків пенсії, індивідуальний коефіцієнт для обчислення його пенсії у випадку незарахування заробітної плати після призначення пенсії мав би складати 2,84, натомість з врахуванням заробітної плати він складає 1,62081, внаслідок чого це прямим чином впливає на визначення розміру середньомісячного заробітку для обчислення пенсії та погіршує умови його пенсійного забезпечення.
Відтак позивач у своїй заяві просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з виключенням із заробітної плати, з якої здійснюється розрахунок його пенсії, періодів після призначення пенсії за віком (22.01.2001), врахувавши лише додатковий страховий стаж, набутий після призначення пенсії, оскільки виходив з того, що включення додаткової заробітної плати після призначення пенсії в розрахунок пенсії є його правом.
На наявності в позивача права на перерахунок пенсії також наголосив Вінницький окружний адміністративний суду в рішенні від 25.11.2024 по справі № 120/10045/24.
Разом з тим, незважаючи на чіткість вимог позивача про перерахунок пенсії та їх пояснення із посиланням на конкретні нормативні положення, відповідач відмовив у здійсненні відповідного перерахунку, з мотивів недоцільності його проведення. Зокрема вказав, що здійснення такого перерахунку призведе до зменшення розміру пенсії позивача.
Суд відповідні мотиви щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача оцінює критично позаяк призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, а відтак зарахування заробітної плати після призначення пенсії, є правом пенсіонера і такий перерахунок здійснюється виключно за бажанням пенсіонера. При цьому, в реалізації відповідного права пенсіонеру не може бути відмовлено з підстав, які визначені відповідачем в спірному рішенні.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що правильним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови перерахунку пенсії, викладену в рішенні від 31.12.2024 за №905350116231 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 08.03.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з виключенням із заробітної плати з якої здійснюється розрахунок моєї пенсії, періодів після призначення пенсії за віком (22.01.2001 року), врахувавши лише додатковий страховий стаж, набутий після призначення пенсії, здійснивши перерахунок пенсії згідно ч. 1 ст. 27 та ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням проведених виплат.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Моніч Б.С.    Біла Л.М.