Справа № 302/1466/24 
Провадження № 2/302/20/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(у повному обсязі)

08 травня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Кривка В. П.,
з участю : секретарка судового засідання Липей В.В.,
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача – адвокат Рішко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рішко С.І., до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокатка Безуханич А.В., третя особа без самостійних вимог Синевирська сільська рада про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051 площею 0,1171 га з приведенням у попередній стан та здійсненням демонтажу і перенесення огорожі,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача
03.10.2024 року представник позивача в його інтересах подав суду вищенаведений позов, який обґрунтований таким. 
У період з 10.05.1980 по 01.07.2022 року позивач перебував у шлюбі із ОСОБА_3 . На підставі рішення Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 21.02.2002 року ОСОБА_4 набула у власність земельну ділянку загальною площею 0,5884 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в урочищі «Береги» в с. Синевир Міжгірського району Закарпатської області. На підтвердження набуття права власності ОСОБА_4 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії II-ЗК №001035 від 13.05.2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №165. 
Також на підставі рішення Синевирської сільради від 21.02.2002 року тесть позивача, ОСОБА_5 , набув у власність земельні ділянки загальною площею 0,6068 га розташовані на території Синевирської сільради, в тому числі земельну ділянку площею 0,1774 га, розташовану в урочищі «Береги» в с. Синевир Міжгірського району Закарпатської області. На підтвердження набуття права власності ОСОБА_5 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №007988 від 13.05.2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №164. 
ОСОБА_5 , 1919 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем, що належним чином прийняла спадщину до майна померлого ОСОБА_5 була його донька ОСОБА_4 10 травня 2007 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Закарпатської області було видано ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №733, яким посвідчувалося набуття нею у власність земельної ділянки площею 0,1774 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в урочищі «Береги» в с.Синевир, що належала померлому ОСОБА_5 на підставі Держакта №007988. 
Дружина позивача, ОСОБА_4 , 1962 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У визначений ст.1270 ЦК України строк позивач звернувся до Міжгірської державної нотаріальної контори Закарпатської області із заявою про прийняття спадщини до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , на підставі якої було заведено спадкову справу №112/2022. У рамках спадкової справи №112/2022 на замовлення позивача інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_6 було виготовлено та погоджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок площею 0,1774 та площею 0,5884 га, розташованих в урочищі «Береги» в с.Синевир, зазначених відповідно у Держакті №007988 та Держакті №001035. 
12.05.2023 року відділом №3 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області у Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 2122486900:01:008:0050 площею 0,1774 га, розташовану за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Синевир, ур. «Береги». 
17.05.2023 року відділом №2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051 площею 0,5684 га, розташовану за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Синевир, ур. «Береги». 
31 жовтня 2023 року в рамках спадкової справи №112/2002 державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Закарпатської області було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №608, яким посвідчувалося набуття ним у власність земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051, а також свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №611, яким посвідчувалося набуття ним у власність земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0050. 
У процесі виготовлення ФОП ОСОБА_6 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,5884 га, розташованої в урочищі «Береги» в с. Синевир, згідно Держакта №001035, позивачу стало відомо зі слів сусідів про те, що суміжний землекористувач відповідачка ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем ОСОБА_7 (суміжний землекористувач по межі від Б до В згідно Держакта №001035), та її брат ОСОБА_8 самовільно змістили огорожу, що була влаштована по межі від В до Г земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051, вглиб даної ділянки, тим самим захопивши її частину орієнтовною площею близько 0,12 га, яку на даний час відповідачка без дозволу позивача використовує для сінокосіння, завдаючи останньому матеріальної шкоди. 
05 червня 2024 року позивач звернувся до Синевирської сільради із скаргою, зареєстрованою під №580, на протиправні дії відповідачки та її брата. Однак замість проведення визначеної законом процедури розгляду земельного спору Синевирська сільрада по суті залишила не розглянуту скаргу ОСОБА_1 
18 червня 2024 року виконавцем робіт ФОП ОСОБА_9 за участі позивача, його представника адвоката Рішка С.I., відповідачки ОСОБА_2 , представника Синевирської сільради Бугини В.В. на місці розташування були проведені роботи щодо винесення в натурі (на місцевості) підтверджено факт ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051, в ході яких було самовільного захоплення відповідачкою частини цієї земельної ділянки площею 0,1171 га. Також у процесі проведення цих робіт зі слів самої ОСОБА_2 та її брата ОСОБА_10 позивачу стало відомо про те, що: по-перше, саме відповідачка, а не ОСОБА_11 , є спадкоємкою ОСОБА_12 ; по-друге, саме відповідачка була ініціатором самовільного захоплення частини земельної ділянки позивача шляхом перенесення огорожі; по-третє, саме відповідачка фактично користується самовільно захопленою частиною земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051. За наслідками проведених робіт ФОП ОСОБА_9 було складено відповідну технічну документацію із землеустрою, в якій зафіксовано площу та межі самовільно захопленої ОСОБА_2 частини земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051, а також координати розташування самовільно встановленої ОСОБА_2 дерев`яної огорожі. 
27 червня 2024 року представник позивача надіслав на електронну адресу Синевирської сільради схему самовільного захоплення частини земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051, яку просив долучити до матеріалів скарги ОСОБА_13 від 05.06.2024 року №580. Замість проведення визначеної законом процедури розгляду земельного спору, Синевирська сільрада по суті залишила не розглянутою скаргу ОСОБА_1 від 05.06.2024 року №580 і лише листом від 24.06.2024 року за №02-36/1123 повідомила позивача про те, що комісією нібито було розглянуто скаргу на місці та встановлено, що це позивач захопив частину земельної ділянки покійної ОСОБА_14 площею 0,10 га, тому комісіє рекомендувала врегулювати спір з дотриманням правил добросусідства, а в разі завдання матеріальної шкоди внаслідок неправомірних дій з боку сусідів - звернутися до суду. 
Сторона позивача наголошує, що 18.06.2024 року під час проведення робіт по винесенню в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051 члени земельної комісії Синевирської сільради присутні не були, а був присутній лише юрист сільради Бугина В.В., тому жодного розгляду скарги ОСОБА_1 від 05.06.2024 року №580 «на місці» комісією проведено не було. Надалі ОСОБА_1 не повідомляли про проведення Синевирською сільрадою розгляду його скарги, а тому сторона позивача вважає твердження з цього приводу наведені у листі від 24.06.2024 року за №02-36/1123 - безпідставними. Окрім того, у даному листі Синевирської сільради не конкретизовано, на якій підставі ОСОБА_15 належала земельна ділянка площею 0,10 га, яку нібито захопив позивач. 
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час на підставі свідоцтва про право на спадщину №917, виданого 02.12.2023 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Сятиня Т.С., за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2840674321120. 
За даними Державного земельного кадастру 26.08.2024 року на підставі заяви ОСОБА_2 та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої ФОП ОСОБА_16 , було проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0073, площею 0,2500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Технічна документація із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером 2122486900:01:008:0073 була виготовлена на замовлення ОСОБА_2 як власника житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Як слідує із технічної документації із землеустрою, виконаної ФОП ОСОБА_9 , земельні ділянки з кадастровими номерами 2122486900:01:008:0051 та 2122486900:01:008:0073 не перетинаються між собою. Більше того, у фактичному користуванні ОСОБА_2 , окрім самовільно захопленої частини земельної ділянки позивача з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051 та земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0073, перебуває ще земельна ділянка комунальної власності орієнтовною площею 0,10 га, яка затвердженням Синевирської сільради перебувала у користуванні ОСОБА_15 , і на яку у ОСОБА_2 відсутні правовстановлюючі документи. Вичерпавши всі позасудові заходи впливу на відповідачку і можливості для відновлення своїх порушених прав, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з даним позовом.

Винесені в справі процесуальні рішення
Ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області від:
- 07.10.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження;
- 04.11.2024 року залучено в справу як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Синевирську сільську раду Хустського району Закарпатської області;
- 17.02.2025 року постановлено про участь представника відповідача у судових засіданнях у режимі відео конференції;
- 26.02.2025 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в справі №302/144/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,5684 га кадастровий номер 2122486900:01:008:0051 та реєстрацію права власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку;
- 12.03.2026 року відновлено провадження в справі;
- 27.03.2026 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позиції учасників справи 
15.11.2024 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від сільського голови ОСОБА_17 як уповноваженого представника Синевирської сільради з проханням відмовити ОСОБА_1 повністю в задоволенні позову, які обґрунтовані таким. 18.06.2024 року розглянуто на місці звернення ОСОБА_1 щодо винесення в натурі меж земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051, площею 0,5684 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, де встановлено, що вищезазначена земельна ділянка накладається на земельну ділянку, яка була у користуванні покійної гр. ОСОБА_18 , а зараз перебуває в користуванні ОСОБА_2 , тим самим захопивши частину її ділянки площею 0,1171 га. Також було обстежено огорожу та встановлено, що огорожа не переносилася і проходить по старих деревах породи «Береза», яким більше 20-ти років. Крім цього, у письмових поясненнях висловлено прохання розгляд справи здійснювати за відсутності представника Синевирської сільради.
16.12.2024 року представниця відповідачки подала суду відзив на позовну заяву з позицією заперечення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та проханням визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву та поновлення відповідачу строк на подання відзиву. Свою позицію сторона відповідача обґрунтовує таким. 28.11.2024 року представниця відповідачки подала до суду заяву про відкладення розгляду, та ознайомлення з матеріалами справи №302/1466/24, після чого отримала доступ до матеріалів справи в системі «Електронний суд». Зважаючи на дату ознайомлення з матеріалами справи, сторона відповідача вважає за доцільне просити суд визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву, та поновити стороні відповідачки строк на подання відзиву. Позивач у тексті позовної заяви вказує, що суміжний землекористувач відповідачка ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем ОСОБА_7 , та її брат ОСОБА_8 самовільно змістили огорожу, що була влаштована по межі від В до Г земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051, вглиб даної ділянки, тим самим захопивши її частину, орієнтовною площею близько 0,12 га, яку на даний час відповідачка без дозволу позивача використовує для сінокосіння, завдаючи останньому матеріальної шкоди. Проте, це твердження абсолютно не відповідає дійсності, і спростовується наступним: у матеріалах справи міститься відповідь Синевирської сільської ради №02-36/1123 від 24.06.2024 року, у якій йдеться про те, що комісією також обстежено огорожу та встановлено, що огорожа не переносилася, встановлена більше 20-ти років назад, і проходить по старих деревах породи «Береза»; до відзиву на позовну заяву долучені фотознімки, на яких відображена спірна огорожа, та її місце розташування, і з яких вбачається, що місце розташування огорожі не змінювалося протягом десятків років. У вищезгаданій відповіді №02-36/1123 Синевирська сільська рада вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051 площею 0,5684 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства при встановленні меж інженером-геодезистом в натурі накладається на земельну ділянку, яка була у користуванні покійної ОСОБА_18 , тим самим захопивши частину її ділянки орієнтовною площею 0,10 га. Тобто, навіть сільська рада у своєму листі вказує, що спірна частина земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га перебувала у користуванні спадкодавця ОСОБА_7 , і що саме позивач, при встановленні (відновленні) меж належної йому земельної ділянки в натурі самовільно захопив частину земельної ділянки належної відповідачу. Відповідно до відповіді архівного відділу Хустської районної адміністрації №183/01-24 від 27.11.2024 року у архівних документах Синевирської сільської ради рішень від 21 лютого 2002 року щодо передачі земельних ділянок громадянам ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 не виявлено. При цьому, ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 не отримували рішення Синевирської сільської ради про передачу земельних ділянок у власність. А відтак, і не набували право власності на вказані земельні ділянки, у встановленому законом порядку.

Сторона позивача в залі судового засідання позов підтримала та просила такий задовольнити з врахуванням обґрунтувань, які викладені в позові, та доданих до справі доказів.
Сторона відповідачки в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, проте представниця відповідачки подала суду заяву про розгляд справи без участі відповідачки та її представниці з позицією заперечення позову та проханням відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Встановлені судом обставини
Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 007988 від 13.05.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 164, ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_2 , на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Синевирської сільради народних депутатів від 21.02.2002 року було передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,6068 га, у тому числі в урочищі «Береги» площею 0,1774 га на території Синевирської сільської ради згідно з планом для ведення особистого селянського господарства. Суміжними землевласниками/землекористувачами із земельною ділянкою ОСОБА_5 в урочищі «Береги» були по межі: від ОСОБА_19 ; від ОСОБА_20 ; від В до ОСОБА_21 ; від Г до А – землі загального користування (дорога).
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем, що належним чином прийняла спадщину до майна померлого ОСОБА_5 , була його донька ОСОБА_4 10 травня 2007 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Закарпатської області було видано ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №733, яким посвідчувалося набуття нею у власність, зокрема земельної ділянки площею 0,1774 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в урочищі «Береги» в с.Синевир, що належала померлому ОСОБА_5 на підставі Держакта серії ІV-ЗК №007988 від 13.05.2002 року (а.с. 14).
Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6800355692023 від 12.05.2023 року вбачається, що 12.05.2023 зареєстровано належну на праві приватної власності ОСОБА_5 земельну ділянку за кадастровим номером 2122486900:01:008:0050, площею 0,1774 га, що розташована в урочищі «Береги» с.Синевир Хустського району Закарпатської області. Також до цього витягу додано кадастровий план цієї земельної ділянки.
Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 001035 від 13.05.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 165, ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_3 , на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Синевирської сільради народних депутатів від 21.02.2002 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,5884 га в урочищі «Береги» на території Синевирської сільської ради згідно з планом для ведення особистого селянського господарства. Суміжними землевласниками/землекористувачами із земельною ділянкою ОСОБА_4 в урочищі «Береги» були по межі: від А до Б – Крішваловшій М.; від ОСОБА_22 ; від В до ОСОБА_23 ; від Г до А – землі загального користування (дорога).
Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3500331912023 від 17.05.2023 року вбачається, що 17.05.2023 зареєстровано належну на праві приватної власності ОСОБА_4 земельну ділянку за кадастровим номером 2122486900:01:008:0051, площею 0,5684 га, що розташована в урочищі «Береги» с.Синевир Хустського району Закарпатської області. Також до цього витягу додано кадастровий план цієї земельної ділянки.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.07.2022 року.
31 жовтня 2023 року в рамках спадкової справи №112/2002 державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Закарпатської області було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №608, яким посвідчувалося набуття ним у власність земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051, а також свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №611, яким посвідчувалося набуття ним у власність земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0050 (а.с.15, 20).
Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав №, №352490715, 352486631 від 31.10.2023 року на підставі свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_1 з 31.10.2023 є власником земельних ділянок за кадастровими номерами 2122486900:01:008:0050, 2122486900:01:008:0051, площами 0,1774 га та 0,5684 га (а.с.16, 21).
Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9949728402024 від 02.10.2024 року видно, що 26.08.2024 зареєстровано земельну ділянку за кадастровим номером 2122486900:01:008:0073, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована у АДРЕСА_1 . Також до цього витягу додано кадастровий план цієї земельної ділянки.
Як видно з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №397416485 від 02.10.2024 року за ОСОБА_2 зареєстровано 02.12.2023 року право власності на житловий будинок загальною площею 142 кв.м., з неї житлова – 43,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 
Згідно з листом виконавчого комітету Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 24.06.2024 за № 02-36/1123 адресованого позивачу ОСОБА_1 його земельна ділянка з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051, площею 0,5684 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, при встановлені меж інженером геодезистом у натурі накладається на земельну ділянку, яка була в користуванні покійної ОСОБА_18 , тим самим захопивши частину її земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га. При цьому комісією також обстежено огорожу та встановлено, що огорожа не переносилася, вона встановлена більше 20-ти років тому і проходить по старих деревах породи «Береза».
У матеріалах справи наявна, виготовлена сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_9 , технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та перенесення в натурі (на місцевості), що належить ОСОБА_1 , площею 0,5684 га, за кадастровим номером 2122486900:01:008:0051 (а.с.29-33). Водночас зі схеми розміщення цієї земельної ділянки відповідно до вказаної технічної документації вбачається про її накладку/захват/ площею 0,1171 га з боку відповідачки ОСОБА_2 (а.с.31).
Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області у справі № 302/144/25 (пр.2/302/133/25) від 24 квітня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представниця - адвокатка Безуханич Анастасія Василівна, до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 2122486900:01:008:0051 площею 0,5684 га, що розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Синевир, урочище «Береги», відмовлено повністю. Це рішення суду постановою Закарпатського апеляційного суду від 24.02.2026 року залишено без змін та набрало законної сили 24.02.2026 року.
Оцінивши встановлені обставини, зміст позовних вимог, позиції учасників справи і їх представників, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з огляду на таке.

Нормативно-правове обґрунтування та мотиви суду
Статтею 81 ч.ч.1, 5, 6 ЦПК України передбачено:
- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом;
- докази подаються сторонами та іншими учасниками справи;
- доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Частиною четвертою статті 82 ЦПК України передбачено: обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з статтею 152 частинами 1-3 Земельного кодексу України, поряд з іншим, передбачено, зокрема такі положення :
- держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю;
- власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавлення прав володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків;
- захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; відшкодування заподіяних збитків; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно з частиною першою статті 152 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.
Із встановлених обставин видно, що позивач є належним власником земельної ділянки, частину якої безпідставно самовільно захопила відповідачка (площа самовільного зайняття 0,1171 га) та встановила огорожу цієї земельної ділянки. Відповідачка не спростувала право власності позивача на спірну земельну ділянку. Натомість позивач довів належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами, що він є власником спірної земельної ділянки, а також те, що ця спірна земельна ділянка безпідставно і самовільно захоплена відповідачкою.
Отже, в справі є підстави застосувати вище викладені норми земельного законодавства, а також положення статті 16 Цивільного кодексу України, статті 2 Цивільно-процесуального кодексу України, тобто захистити право власності на землю позивача у спосіб зобов`язання відповідачки звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки позивача, демонтувати самовільно встановлено огорожу та перенести її за власний рахунок до встановленої межі земельної ділянки відповідно до план-схеми та кадастрового плану, які зазначені в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та перенесення в натурі (на місцевості), належної позивачу (повні реквізити зазначені вище).
Судові витрати у виді судового збору, сплачені позивачем за подання позову до суду, відповідно до положень, передбачених ч.1 статті 141 ЦПК України, підлягають стягнення з відповідачки у користь позивача у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.
Інші судові витрати, зокрема у виді витрат на правничу допомогу, які понесені стороною позивача, не має підстав вирішувати, оскільки представник позивача повідомив, що розмір орієнтовного попереднього розрахунку цих витрат у сумі 10000 гривень, який зазначений у позовній заяві, буде остаточно визначений та доказів після ухвалення судового рішення з поданням відповідної заяви у встановленому порядку.
Керуючись статтями 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканку АДРЕСА_1 , звільнити самовільну зайняту нею частину земельної ділянки площею 0,1171 га з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051, що має загальну площу 0,5684 га в урочищі «Береги» в селі Синевир Хустського району Закарпатської області, яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , громадянину України, мешканцю АДРЕСА_3 , на підставі запису в Державному реєстрі речових прав від 31.10.2023 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2791345021224).
Зобов`язати ОСОБА_2 привести самовільно зайняту земельну ділянку в попередній стан шляхом проведення за власний рахунок демонтажу огорожі, спорудженої ОСОБА_2 , у межах земельної ділянки з кадастровим номером 2122486900:01:008:0051, з наступним перенесенням огорожі до межі «В-Г» зазначеної земельної ділянки згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та перенесення в натурі (на місцевості), виготовленої ФОП ОСОБА_9 на замовлення власника ОСОБА_1 (кадастровим планом земельної ділянки і схемою її розміщення).
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили згідно з ст.273 ЦПК України.
Повне рішення складено 14.05.2026.
Копію рішення надіслати для відома відповідачці та (або) представниці відповідачки, третій особі.

Суддя	  	В. П. Кривка