П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/16536/25	

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.
Дата і місце ухвалення: 19 січня 2026 року, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Тарновецького І.І.,
суддів: Бойка А.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 р. у справі №420/16536/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД-АВТО" до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, –

В С Т А Н О В И В :
У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД-АВТО" звернулося до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:
- № 12594529/35641057 від 06.03.2025 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 261 від 27.12.2024;
- № 12594534/35641057 від 06.03.2025 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 255 від 30.12.2024;
- № 12594531/35641057 від 06.03.2025 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 256 від 30.12.2024;
- № 12594532/35641057 від 06.03.2025 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 257 від 30.12.2024;
- № 12594530/35641057 від 06.03.2025 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 258 від 30.12.2024;
- № 12594535/35641057 від 06.03.2025 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 259 від 30.12.2024;
- № 12594533/35641057 від 06.03.2025 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 260 від 30.12.2024;
- № 12594536/35641057 від 06.03.2025 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 253 від 31.12.2024;
- зобов`язати Державну податкову службу України (ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №261 від 27.12.2024 р., податкову накладну №255 від 30.12.2024 р., податкову накладну №256 від 30.12.2024 р., податкову накладну №257 від 30.12.2024 р., податкову накладну №258 від 30.12.2024 р., податкову накладну №259 від 30.12.2024 р., податкову накладну №260 від 30.12.2024 р., податкову накладну №253 від 31.12.2024 р., що складені товариством з обмеженою відповідальністю “ФОРВАРД-АВТО”, датою їх первинного подання на реєстрацію.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 р. адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що, на думку апелянта, призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не надав належної оцінки доводам відповідача та доказам, наявним у матеріалах справи, у зв`язку з чим дійшов помилкових висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.
Також апелянт вказує, що оскаржувані рішення прийняті контролюючим органом у межах наданих законом повноважень, на підставі та у спосіб, визначені чинним законодавством, а висновки суду першої інстанції про протиправність дій податкового органу є необґрунтованими.
Крім того, апелянт зазначає, що подані позивачем документи не підтверджують належним чином реальність господарських операцій та не спростовують встановлених контролюючим органом порушень, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову були відсутні.
У зв`язку з викладеним апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю “ФОРВАРД-АВТО” є юридичною особою, яку зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 11.01.2008 за номером 15561020000030569. Видами діяльності ТОВ “ФОРВАРД-АВТО” за кодами КВЕД є: 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (основний), 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами, 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до дилерського договору №17/F від 31.01.2024, укладеного між ТОВ “ФОРВАРД-АВТО” та ТОВ “АВТУА” (ЄДРПОУ 43797462, ІПН 437974615519) – ТОВ “ФОРВАРД-АВТО” є уповноваженим дилером з продажу та обслуговування автомобілів торгівельної марки FIAT. Строк дії дилерського договору до 31.01.2025. Відповідно до дилерського договору № 17/F від 31.01.2024 Товариство здійснює реалізацію автомобілів торгівельної марки FIAT, їхнє гарантійне та сервісне обслуговування, реалізацію запасних частин, сервісних матеріалів на території м. Одеси та Одеської області. 
01 квітня 2020 року між ТОВ “ФОРВАРД-АВТО” та ТОВ “ТОРГОВИЙ ДІМ “УКРЛАДА” (ЄДРПОУ 30979427, ІПН 309794226548) було укладено договір № 01-04/20 про технічне обслуговування і ремонт автомобілів торгівельної марки FIAT.
У зв`язку із здійсненням господарської операції ТОВ “ФОРВАРД-АВТО” склало та подало для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 261 від 27.12.2024; № 255 від 30.12.2024; № 256 від 30.12.2024; № 257 від 30.12.2024; № 258 від 30.12.2024; № 259 від 30.12.2024; № 260 від 30.12.2024; № 253 від 31.12.2024.
За отриманою квитанцією № 1 з Єдиного вікна приймання звітності Державної податкової служби України позивачу було повідомлено, що “Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами), реєстрація податкових накладних №261 від 27.12.2024; №255 від 30.12.2024; №256 від 30.12.2024; №257 від 30.12.2024; №258 від 30.12.2024; №259 від 30.12.2024; №260 від 30.12.2024; №253 від 31.12.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 45.20 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). 
Додатково повідомлено: показник "D"=.9774%, "Рпоточ"=1861582.55 та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них, договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі).
03 березня 2025 позивачем скеровані на адресу Головного управління ДПС в Одеській області повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Разом із вказаними повідомленнями ТОВ “ФОРВАРД-АВТО”, в якому містяться стислі пояснення щодо діяльності Товариства, скерувало на адресу Головного управління ДПС в Одеській області: витяг з ЄДРПОУ щодо ТОВ “ФОРВАРД-АВТО”, договір оренди автосалону та СТО, дилерський договір, акти виконаних робіт щодо кожної господарської операції, договір про надання послуг, платіжні інструкції щодо оплати наданих послуг.
Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Одеській області (надалі - Комісія) за результатами розгляду наданих позивачем пояснень та доданих до пояснень підтверджуючих господарські операції документів, були прийняті Рішення про відмову в реєстрації накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 12594529/35641057 від 06.03.2025; № 12594534/35641057 від 06.03.2025; № 12594531/35641057 від 06.03.2025; № 12594532/35641057 від 06.03.2025; № 12594530/35641057 від 06.03.2025; № 12594535/35641057 від 06.03.2025; № 12594533/35641057 від 06.03.2025; № 12594536/35641057 від 06.03.2025.
Вищевказаними рішеннями відмовлено в реєстрації податкових накладних, у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, а також зазначено у графі “Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)”: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Не погоджуючись з вищевказаними рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних фактичних і юридичних підстав його прийняття, а також чітких та зрозумілих мотивів. Суд першої інстанції дійшов висновку, що використання податковим органом загального посилання на ненадання чи надання документів, складених із порушенням законодавства, без конкретизації таких документів та без зазначення, у чому саме полягають відповідні порушення, не відповідає вимогам законодавства щодо змісту та мотивованості акта індивідуальної дії. За відсутності у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних чіткого переліку документів, необхідних для прийняття рішення про їх реєстрацію, на позивача не може бути покладено негативні наслідки у вигляді відмови у реєстрації податкових накладних, оскільки це ставить платника податків у стан правової невизначеності щодо способу підтвердження реальності господарських операцій та спростування ризиків, на які посилається контролюючий орган. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ст.201.16 ПК України реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених КМУ.
Так, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року №1165 було затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідно до якого у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації ПН/РК, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п.10 Порядку).
Крім того, вказаним Порядком затверджено Критерії ризиковості здійснення операції, одним з яких передбачено наступний критерій (1): «Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в ПН, поданій для реєстрації в ЄРПН, у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих ПН/РК, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в ПН/РК, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС».
Також, наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року №520 було затверджено «Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН», відповідно до якого прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про її реєстрацію/відмову в реєстрації.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством (п.5).
Крім того, пунктом 11 вказаного порядку передбачено підстави прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН. Так, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинення реєстрації ПН №261, 255, 256, 257, 258, 259, 260, 253 стало те, що обсяг постачання товару/послуги 45.20 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Також, позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у ПН для розгляду питання прийняття рішення про їх реєстрацію/відмову в реєстрації.
При цьому, підставою для прийняття рішень про відмову в реєстрації ПН стало ненадання платником податку копії документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Разом з тим, податковим органом не вказано, які саме документи були подані із порушеннями.
Колегія суддів, з урахуванням матеріалів справи, не може погодитися з висновками контролюючого органу щодо ненадання (в цілому, на даній стадії податкового контролю та виключно щодо взаємовідносин з вищевказаним контрагентом) позивачем документів в обсязі, необхідному для реєстрації ПН/РК, з огляду на таке.
Положеннями ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до ст. 4 вказаного Закону, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на принципах повного висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи містять ознаки складення у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
- назву документа (форми);
- дату складання;
- назву підприємства, від імені якого складено документ;
- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Як вже зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи, між позивачем та контрагентом був укладений договір з ТОВ “ТОРГОВИЙ ДІМ “УКРЛАДА”.
На підтвердження названої вище господарської операції у справі наявні копії актів виконаних робіт, рахунки, платіжні інструкції, щодо яких ДПС не надано відповідних заперечень.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що документи, які подані ТОВ на розгляд комісії, є сумнівними та ймовірно складені із порушенням чинного законодавства.
Разом з цим, апеляційний суд наголошує, що можливість виконання позивачем обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію ПН, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.
Суд зазначає, що про такі невідповідності зазначених документів, відповідач не зазначав у жодному своєму рішенні як на стадії зупинення реєстрації, так і при відмові у реєстрації ПН.
При цьому, колегія суддів враховує правовий висновок Верховного суду, викладений у постанові від 07.12.2022 року по справі №500/2237/20, що приймаючи рішення про реєстрацію ПН, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації ПН, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана позивачем первинна документація (в цілому, на даній стадії податкового контролю та виключно щодо взаємовідносин з вказаним контрагентом) відповідає вимогам закону за формою, змістом та обсягом (іншого в ході розгляду справи відповідачами доведено не було), а тому податковий орган не мав правових підстав для відмови в реєстрації ПН та прийняття спірних рішень про відмову в їх реєстрації.
Окремо колегія суддів зазначає, що наявність первинної документації та її не/належна якість є вагомою обставиною, однак на даному етапі податкового контролю, та з урахуванням його виду та способу, не завжди є вирішальною та ключовою при здійсненні моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків.
Верховний Суд в постанові від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19 зазначив, що здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.
Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Наведені обставини мають ґрунтовне значення, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
В контексті зазначеного суд наголошує, що правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.
Наведене узгоджується з висновками, визначеними в постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року, по справі №140/2160/18.
Наведені мотиви підтверджуються також наступними змінами у п.17 Порядку №1165, внесеними Постановою КМУ 23.12.2022 р. №1428, відповідно до яких п.17 Порядку доповнено абзацом такого змісту: "У разі прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платника податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку".
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати ПН є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Отже, рішення суду першої інстанції про задоволення позову ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування правильного по суті рішення.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки встановлених обставин справи та не містять посилань на належні й допустимі докази, які б свідчили про правомірність оскаржуваних рішень.
Відповідно до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суд від 19 січня 2026 р – залишити без змін.
Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий: І.І. Тарновецький

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук