ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2026 Справа № 914/1923/25 

за позовом:  ОСОБА_1 , м. Львів,
до відповідача: Приватного підприємства “Науково-виробниче підприємство “ЛЕОКОМ”, м.Новояворівськ Львівської області
про зобов`язання до вчинення дій.
Суддя Б. Яворський, 
при секретарі О. Муравець.
Представників сторін:
від позивача:  ОСОБА_2 , С. Березюк,
від відповідача: Т. Герич.
Відводів складу суду сторонами не заявлялося.
Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу vkz.court.gov.ua.

Суть спору. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «ЛЕОКОМ» про зобов`язання надати інформацію про діяльність підприємства. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20.06.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Б. Яворському.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; суд встановив строк для реалізації учасниками своїх процесуальних прав. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.
19.09.2025 позивач подав клопотання про долучення доказів.
16.10.2025 позивач через систему «Електронний суд» подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить суд: 1) зобов`язати ПП «НВП «Леоком» виконувати умови статуту підприємства про право власника підприємства одержувати у будь-який час повну та достовірну інформацію про підприємницьку діяльність та фінансовий стан підприємства шляхом надання доступу для повного ознайомлення з інформацією щодо підприємницької діяльності та фінансового стану за 2022-2025 роки; надати перелік документів, зазначений у заяві; 2) зобов`язати упродовж 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати під розписку відомості про діючі логіни та паролі для доступу на перегляд (без можливості внесення змін) до системи обліку 1С бухгалтерії підприємства, системи обліку коштів абонентів (білінг підприємства), системи відеоспостереження, встановленою у всіх приміщеннях та на прилеглій території підприємства, без блокування окремих складових вищезазначених систем (повний перегляд усіх складових систем без обмеження у часі); 3) для збереження та нерозповсюдження конфіденційної інформації та персональних даних зобов`язати укласти договір між власником та ПП «НВП «Леоком».
Суд розцінив подану позивачем заяву як заяву про зміну предмету позову, а тому ухвалою від 20.10.2025 залишив її без руху та встановив позивачу строк на виправлення допущених недоліків шляхом надання до суду доказів доплати судового збору.
23.10.2025 позивач подав заяву про усунення недоліків уточненої позовної заяви.
27.10.2025 позивач подав заяву про виправлення описки, допущеної у п.1 прохальної часини уточненої позовної заяви.
Ухвалою від 04.11.2025 суд прийняв заяви позивача та продовжив розгляд справи з урахуванням змінених позовних вимог.
Позовні вимоги позивача наступні:
1) Зобов`язати ПП «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛЕОКОМ» виконувати умови Статуту підприємства про право власника підприємства одержувати у будь-який час повну та достовірну інформацію про підприємницьку діяльність та фінансовий стан Підприємства, а саме протягом десяти днів з дня набрання рішенням законної сили, шляхом надання доступу для повного ознайомлення з інформацією щодо підприємницької діяльності та фінансового стану за 2022-2025 роки ПП «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛЕОКОМ» у приміщенні офісу підприємства за адресою м. Новояворівськ, вул. Січ. Стрільців, 16, після чого підписується акт, у якому зазначається, що необхідна інформація надана в повному обсязі або надана не в повному обсязі. В разі ненадання документів в повному обсязі або ненадання документів власник ОСОБА_1 направляє на юридичну адресу ПП «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛЕОКОМ» письмове повідомлення з вимогою і переліком документів, копії яких, завірені належним чином, відповідач зобов`язаний направити ОСОБА_1 протягом десяти днів з моменту отримання повідомлення, з описом вкладених у поштове відправлення копій документів, засобами поштового зв`язку за рахунок коштів підприємства на адресу: АДРЕСА_1 .
Перелік документів, які становлять інформацію про фінансовий стан та підприємницьку діяльність підприємства за період з 2022 по 2025 роки:
1. Накази з основної діяльності;
2. Накази про внесення змін до штатного розпису;
3. Накази про затвердження графіку відпусток;
4. Накази про введення в експлуатацію основних засобів;
5. Накази про облікову політику;
6. Накази про нарахування і виплату дивідендів;
7. Накази про відрядження;
8. Накази з адміністративно-господарських питань;
9. Накази про проведення інвентаризації;
10. Накази з кадрових питань (прийняття, звільнення, переведення, надання відпустки, преміювання працівників);
11. Банківські виписки;
12. Заявки на купівлю/продаж валюти;
13. Прихідні касові ордери;
14. Видаткові касові ордери;
15. Касова книга;
16. Авансові звіти;
17. Договори купівлі-продажу товарів;
18. Договори про надання послуг;
19. Договори про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (позики);
20. Договори оренди;
21. Додаткові угоди;
22. Видаткові накладні;
23. Акти надання послуг;
24. Рахунки на оплату;
25. Акти звірки розрахунків;
26. Податкові накладні;
27. Розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної;
28. Довіреності;
29. Документи повернення постачальнику;
30. Акти списання товарів;
31. Акти інвентаризації товарів на складі;
32. Інвентаризаційні описи;
33. Акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів;
34. Відомості амортизації основних засобів;
35. Відомості амортизації нематеріальних активів;
36. Табель обліку робочого часу;
37. Розрахункові відомості;
38. Відомість нарахування відпускних;
39. Відомість нарахування лікарняних;
40. Відомість нарахування компенсації відпускних;
41. Відомість розподілу виплат;
42. Звіти про здійснені відрахування та виплати (у виконавчу службу);
43. Заяви-розрахунки (Додаток 1 до Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України);
44. Повідомлення про виплату коштів застрахованим особам (Додаток 2 Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України);
45. Податкові декларації з податку на додану вартість;
46. Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску;
47. Податкові декларації з податку на прибуток підприємств;
48. Баланси; 
49. Звіти про фінансові результати;
50. Повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту;
51. Заяви про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність;
52. Звіти, що подаються в управління статистики.
53. Посадові інструкції всіх посадових осіб (у тому числі директорів) підприємства;
54. Інструкції з пожежної безпеки та охорони праці;
55. Журнал обліку робочого часу;
56. Відомості подобового зарахування коштів та їх списання по особових рахунках клієнтів (абонентів) підприємства та облік часу доступу абонентів (білінгу).
2) Зобов`язати Приватне Підприємство «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛЕОКОМ» (місцезнаходження: 81053, Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Січових Стрільців, 16 ,ЄДРПОУ 32053844) протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати під розпис у відомості Власнику Мумрієнку Володимиру Олександровичу діючі логіни та паролі для доступу на перегляд (без можливості внесення змін) до системи обліку 1С бухгалтерії підприємства, системи обліку коштів абонентів (білінг підприємства), системи відеоспостереження, встановленою у всіх приміщеннях та на прилеглій території підприємства, без блокування окремих складових вищезазначених систем (повний перегляд усіх складових систем без обмеження у часі). 
3) Для забезпечення збереження та нерозповсюдження конфіденційної інформації та персональних даних укласти договір між Власниками Підприємства та Приватним Підприємством «Науково-виробниче Підприємство «ЛЕОКОМ».
Ухвалою від 12.01.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.02.2026. Причини відкладення розгляду справи викладено у відповідних ухвалах суду.
25.03.2026 відповідач подав суду клопотання про долучення доказів (довідки №05/03 від 19.03.2026, наказу від 28.02.2025 та штатного розпису ПП «НВП «Леоком»).
01.05.2026 відповідач подав заяву про збільшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Аргументи позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем передбаченого ст.ст.5, 10 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», ст.116 ЦК України та статуту підприємства корпоративного права позивача, як співвласника ПП «НВП «Леоком», на отримання документів та інформації про господарську діяльність підприємства. На думку позивача, законодавство встановлює для юридичної особи імперативний обов`язок щодо надання її власнику запитуваної інформації, а перелік документів не є вичерпним. 
Аргументи відповідача.
Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, зазначив, що статутом підприємства передбачено право власника одержувати не будь-яку інформацію про діяльність підприємства, а лише інформацію про підприємницьку діяльність та фінансовий стан підприємства, інформацію про рух коштів та залишки коштів в усіх відкритих рахунках підприємства. Така інформація була надана позивачу у письмовій формі 06.06.2025. Статутом, Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Законом України «Про захист персональних даних» не передбачено права вимагати безпосередній доступ до оригіналів всіх документів підприємства, отже, запитувані документи не відповідають переліку, встановленому законом. Щодо вимоги про зобов`язання укласти договір заперечив з підстав того, що позивач не вказав правових підстав для заявлення такої. Також зазначив, що очікує понести орієнтовні витрати за надання правової допомоги у розмірі 31'600,00 грн.
Позивач та його представник у судове засідання 05.05.2026 з`явилися, вимоги підтримали, просили їх задоволити. 
Представник відповідача у судове засідання 05.05.2026 з`явилася, позовні вимоги заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, запереченні та додаткових поясненнях.
У судовому засіданні 05.05.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Відповідно до п.1.2 та п. 3.1 статуту Приватного підприємства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛЕОКОМ», затвердженого рішенням загальних зборів власників Приватного підприємства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛЕОКОМ» №1 від 22.11.2021, підприємство є юридичною особою за законодавством України з дня його державної реєстрації та є суб`єктом господарювання відповідно до діючого законодавства України. 
Відповідно до п.3.5 статуту підприємство самостійно планує свою виробничо-господарську та іншу діяльність.
Згідно п.3.6 статуту підприємство має право придбавати майно, передавати своє майно філіям, представництвам, іншим відокремленим підрозділам, продавати і передавати в безоплатне користування іншим підприємствам, організаціям та установам, а також окремим громадянам належне йому майно і кошти, обмінювати, здавати в оренду, передавати безкоштовно належні йому будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, інвентар, сировину та інші матеріальні цінності, списувати їх з балансу. Підприємство має право надавати поворотні послуги (п.3.7 статуту).
Підприємство не відповідає за зобов`язаннями власника підприємства, а власник підприємства не відповідає за зобов`язаннями підприємства (п.3.12).
Підприємство створене з метою задоволення потреб населення в різного роду послугах, товарах народного споживання, продукції науково-дослідного, промислового, сільськогосподарського, виробничо-технічного призначення; сприяння розвитку в Україні інвестиційної діяльності, ринкових відносин, міжнародно-економічного. технічного співробітництва, розвитку інфраструктури, отримання прибутку (п.4.1).
Для забезпечення діяльності підприємства формується статутний капітал підприємства у розмірі 1094740,00 грн. Частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у статутному капіталі підприємства становлять по 50% (п.6.1, 6.2 статуту).
Пунктом 8.1 статуту передбачено, що власники підприємства мають право одержувати у будь-який час повну та достовірну інформацію про підприємницьку діяльність та фінансовий стан підприємства, залишки коштів на всіх відкритих рахунках, а також інші права, визначені законодавством. Виконавчі органи та посадові особи підприємства не мають права відмовити власнику в наданні необхідної інформації за будь яких обставин. 
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань засновниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з частками у розмірі 547370,00 грн у кожного. Керівником юридичної особи є ОСОБА_3 з 20.09.2022.
Розілом 8 статуту передбачено, що власники підприємства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами підприємства у встановленому порядку; одержувати у будь-який час повну та достовірну інформацію про підприємницьку діяльність та фінансовий стан підприємства. Виконавчі органи та посадові особи підприємства не мають права відмовити власнику в наданні необхідної інформації за будь-яких обставин; права безперешкодного отримання інформації про рух коштів, залишки коштів до всіх відкритих рахунків підприємства в національній та іноземній валютах. Власники підприємства також можуть мати інші права, передбачені законодавством України.
Статут підписаний власниками підприємства, посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі під №1582, 1583.
Позивач стверджує, що з метою захисту корпоративних інтересів неодноразово звертався до директора та співвласника підприємства з вимогами та претензіями про надання інформації про фінансовий стан та діяльність підприємств, проте такі не були виконані. Так, 07.02.2025 позивач звертався до ПП «НВП «Леоком» з повідомленням про надання йому для ознайомлення та перевірки фінансових звітів за 2022-2024 р.р. у розрізі: доходи, видатки, розгорнуті банківські висновки, закупівля, списання, заробітна плата, кошти під звіт, матеріали на складі, договори купівлі-продажу матеріалів, договори з абонентами, інші договори та накази по підприємству; рух готівкових коштів за 2022-2024 р.р. та січень 2025 щоденно в розрізі: прихідні документи, каса, наказ про прийом готівкових коштів, документи інкасації. У повідомленні від 21.03.2025 позивач додатково просив відповідача надати йому доступ до системи відеоспостереження, що встановлена у його службових приміщеннях. У листах 14.03.2025 та 04.04.2025 №1/0325 від 14.03.2025 та №1/0425 від 04.04.2025 ПП «НВП «Леоком» відповідач надав відповідь на повідомлення, де вказав, що статутом підприємства не передбачено право власника підприємства на доступ до будь-яких документів підприємства та ознайомлення з ними та зазначив, що для надання повної та достовірної інформації про діяльність та фінансовий стан підприємства повинен бути чітко сформований перелік запитуваної інформації. 
27.05.2025 позивач надіслав відповідачу запитуваний перелік документів. Зазначив при цьому, що листом № 01/0625 від 06.06.2025 йому було надано лише вибіркову інформацію про діяльність підприємства (про стан погашення заборгованості підприємства перед кредиторами, загальний обсяг доходів, обсяги сплачених підприємством податків, суми нарахованої та виплаченої заробітної плати працівникам, інформацію про кредиторську та дебіторську заборгованість в період з 01.01.2022 до 31.12.2024); щодо інших вимог, які були зазначені в повідомленні від 27.05.2025, відповіді не отримав.
Позивач неодноразово ініціював скликання загальних зборів ПП «НВП «Леоком», докази про що знаходяться в матеріалах справи.
Невиконанням господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, вважає порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.
Вказані обставини слугували підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про надання документів та інформації щодо діяльності підприємства, відповідно до наведеного вище переліку.
25.03.2026 відповідач на підтвердження висловленої у судових засіданнях позиції про те, що штатний розпис, який був затверджений 28.02.3025 і про який було відомо позивачу, не змінювався, надав суду та позивачу довідку №05/03 від 19.03.2026 про діючий штатний розпис на підприємстві, наказ від 28.02.2025 про затвердження штатного розпису та сам штатний розпис ПП «НВП «Леоком».
ОЦІНКА СУДУ.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. 
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Приписами ст. 20 ГПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, і мають розглядатися за правилами ГПК України (постанова від 10.09.2019 у справі № 921/36/18, від 01.04.2020 у справі № 813/1056/18, від 15.04.2020 у справі №804/14471/15).
Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
З огляду на суб`єктний склад учасників справи, предмет та підстави позову, спір у цій справі відноситься до юрисдикції господарського суду.
Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Між сторонами виникли корпоративні правовідносини пов`язані з діяльністю та управлінням приватним підприємством. З моменту набуття прав власності на частку у статутному капіталі відповідача позивач набув корпоративних прав.
Учасники (акціонери) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом, зокрема, брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом; одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом.
Судом встановлено, що Приватне підприємство «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛЕОКОМ» створено з метою організації комерційної, виробничо-господарської, консультативної, наукової та іншої діяльності, спрямованої на надання послуг, виробництво промислової продукції і товарів народного споживання, їх реалізації, координації діяльності з іншими підприємствами, організаціями, залучення інвестицій в розвиток виробничої сфери та сфери послуг, а також здійснення зовнішньоекономічної діяльності і одержання прибутку (пункт 4 статуту); має статутний капітал, поділений на частки, та не встановлено наявності в його статуті положень, які передбачають, що один член кооперативу має один голос у вищому органі, зокрема, з можливістю мати додаткову кількість голосів, а також що його учасники несуть відповідальність за зобов`язаннями приватного підприємства; не випускає акції, тому воно не може бути акціонерним товариством. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 у справі № 916/2813/18 (пункти 8.20, 8.21, 8.22 - 8.25) зазначила, що для визначення виду підприємницького товариства, до якого належить приватне підприємство у цій справі, слід виходити з такого. У справі, яка розглядається, суди встановили, що це підприємство створено з метою здійснення ринкових взаємовідносин і отримання прибутку шляхом виконання робіт і надання послуг у сферах, визначених предметом його діяльності; приватне підприємство має статутний капітал, поділений на частки, та не встановлено наявності в його статуті положень, які передбачають, що один член кооперативу має один голос у вищому органі, зокрема, з можливістю мати додаткову кількість голосів, а також що його учасники несуть відповідальність за зобов`язаннями приватного підприємства. Приватне підприємство не випускає акції, а тому воно не може бути акціонерним товариством. У зв`язку із цим Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що приватне підприємство у цій справі є товариством з обмеженою відповідальністю
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18 (пункт 37) погодилась з тим, що стосовно приватного підприємства слід застосовувати приписи, які регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у складі суддів судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 11.12.2023 у справі № 925/200/22. Отже, судова практика щодо організаційно-правової форми приватного підприємства є сталою, висновки є чіткими, зрозумілими і сприяють однозначному застосуванню норм права у подібних правовідносинах.
Суд також враховує висновки Верховного Суду у постановах від 21.01.2020 у справі № 906/157/19, від 03.12.2020 у справі № 910/13808/19, від 24.12.2020 у справі № 911/73/20, від 09.12.2025 у справі №925/733/22, за змістом яких внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. 
Таким чином щодо діяльності ПП «НВП «Леоком» застосуванню підлягають норми Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Цивільного кодексу України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 96-1 Цивільного кодексу України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.
Пунктами 1, 5 ч. 3 ст. 96-1 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом: брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом; одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом.
Відповідно до ч.6 ст. 96-1 Цивільного кодексу України корпоративними відносинами є відносини між учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) юридичних осіб, у тому числі які виникають між ними до державної реєстрації юридичної особи, а також відносини між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) щодо виникнення, здійснення, зміни і припинення корпоративних прав
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, одержувати інформацію про діяльність товариства. 
Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників врегульовані Законом України «Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю».
Пунктом 2 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону передбачено, що учасники товариства мають право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.
Частиною 1 ст.43 Закону визначено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку. 
Відповідно до ч.ч.3-5 статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства. Товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті. Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.
Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами та повідомленнями про надання документів щодо діяльності підприємства.
Під час розгляду справи встановлено, що частина документів, які просив позивач, відповідач йому надав, однак, оскільки учасником не було отримано усіх документів, то він звернувся з позовом до суду для захисту своїх прав.
Одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема правомочностей на участь в управлінні господарською організацію.
Норми наведених вище статей встановлюють для юридичної особи імперативний обов`язок щодо надання її учаснику будь-якої інформації щодо діяльності (у тому числі і господарської у процесі здійснення якої вчиняються господарські операції, внаслідок яких відбувається реальний рух активів) товариства. Перелік документів, що містять таку інформацію не є вичерпним, а товариство не може звужувати це право внутрішніми документами чи відсутністю конкретизації запиту. Позивач є чинним учасником підприємства і він має безумовне право на отримання визначеної законом інформації щодо діяльності товариства без обмеження переліку та видів відповідних документів. Такої позиції послідовно дотримуються суди (наприклад, постанова ВС від 24.12.2020 у справі №911/73/20, постанова ВС від 09.07.2025 у справі №927/401/24, постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 у справі №907/1038/25, від 07.04.2026 у справі №907/1043/25, від 31.03.2026 у справі №907/1036/25, від 16.03.2026 у справі №914/521/25). 
ВС у постанові від 09.07.2025 у справі №927/401/24 виснував, що положення статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не містять вичерпного переліку документів, які стосуються його діяльності, і відповідно, право на ознайомлення з якими має його учасник, адже у вказаній нормі наведені як конкретні документи, що мають бути надані учаснику, наприклад статут товариства, протоколи загальних зборів учасників, так і групи документів, що можуть формуватися у зв`язку зі здійснюваною товариством діяльністю у певній сфері (документи бухгалтерського обліку, правовстановлюючі документи, інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства тощо), однак чіткий перелік яких недоцільно унормовувати через те, що назва, вид, форма, відповідних документів, встановлюються іншими нормативними актами, а господарська діяльність товариства потребує гнучкого регулювання. 
Інформація, яку позивач бажає отримати, стосується господарської діяльності підприємства, а тому його вимога є правомірною. Покликання відповідача на наявність у окремих документах персональних даних відхиляється судом як таке, що не може бути підставою для обмеження учасника у отриманні інформації щодо діяльності підприємства, оскільки п.9.1 статуту встановлено обов`язок для власників підприємства не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність підприємства. Крім того, відповідні документи можуть бути надані позивачу із знеособленням інформації з обмеженим доступом або з вилученням із вказаних документів персональних даних, які не є суттєвими для розуміння змісту господарської операції чи управлінського рішення, про що у судових засіданнях зазначав і сам позивач, і що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 09.07.2025 у справі №927/401/24, від 09.04.2024 у справі №925/1440/22. 
Серед документів, які просить надати позивач, є такі, які він отримував від відповідача, що було встановлено під час розгляду справи і підтверджується матеріалами справи, а тому суд відмовляє у вимозі про надання таких. Зокрема, це стосується штатного розпису і наказів про внесення змін до штатного розпису, адже з такою інформацією він був обізнаний, оскільки брав участь у загальних зборах, на яких приймалося рішення про затвердження штатного розпису (а.с.36 Т.1), а відповідач підтвердив, що зміни до такого штатного розпису не вносилися та надав відповідні докази позивачу та суду (а.с.71-72 Т.2). Аналогічно і щодо вимоги про надання балансів та звітів про фінансові результати за 2022-2024 р.р., оскільки у повідомленні від 12.04.2025 сам позивач визнає, що отримав такі (а.с.50 Т.1).
Позивач просить зобов`язати надати документи за період 2022-2025 роки, при цьому позов поданий до суду 20.06.2025. Крім того, під час розгляду справи встановлено, що сам позивач раніше був керівником підприємства і його замінив інший учасник підприємства ОСОБА_3 20.09.2022. Враховуючи зазначене, вимоги позивача про надання документів можуть стосуватися періоду з 20.09.2022 до 20.06.2025. 
Щодо вимоги про надання діючих логінів і паролей для доступу на перегляд до системи обліку С1 бухгалтерії підприємства, системи обліку коштів абонентів (білінг), системи відеоспостереження, встановленою у всіх приміщенням та на прилеглій території підприємства (повний перегляд усіх складових системи без обмеження у часі), то така не є визначеним законом та статутом способом отримання інформації про діяльність підприємства його учасником та може вважатися втручанням одного з учасників підприємства в діяльність його виконавчого органу, а тому суд відмовляє у задоволенні такої (аналогічна правова позиція викладена у постанові ЗАГС від 10.03.2026 у справі №907/1038/25).
Також позивач просив укласти договір між власниками підприємства та підприємством для збереження та нерозповсюдження конфіденційної інформації та персональних даних, однак самого проекту такого договору позивач не надсилав відповідачу і не подавав до суду, в тому числі, не викладав його умови у заявах по суті справи, а суд не може сформулювати такі вимоги за сторін. Також суд відзначає, що вчинення стороною дій, направлених на укладення і, відповідно, підписання будь-якого правочину - є правом сторони, яке реалізується у встановленому законом порядку, а не її обов`язком, що узгоджується, зокрема, з приписами статей 6, 203, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України, виходячи з обумовлених законом прав та охоронюваних інтересів сторін договору, зокрема, свободи укладення договору. Тому така вимога задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведене вище, суд частково задовольняє позов.
Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №127/3429/16-ц. Відхиляючи доводи скаржника, суд також враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» в якому зазначено, що п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Верховний Суд також зважає, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Шевельов проти України»).
СУДОВІ ВИТРАТИ.
Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується квитанцією №2463853878 від 18.06.2025 на суму 3028,00 грн та квитанцією №2732286891 від 23.10.2025 на суму 6056,00 грн. 
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, з відповідача суд стягує на користь позивача 3028,00 грн. судового збору.
Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 73-80, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1) Позовні вимоги задовольнити частково.
2) Зобов`язати Приватне Підприємство «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛЕОКОМ» (81053, Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Січових Стрільців, 16 ,ЄДРПОУ 32053844) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) належним чином засвідчені копії наступних документів за період з 20.09.2022 до 20.06.2025:
1. Наказів з основної діяльності;
2. Наказів про затвердження графіку відпусток;
3. Наказів про введення в експлуатацію основних засобів;
4. Наказів про облікову політику;
5. Наказів про нарахування і виплату дивідендів;
6. Наказів про відрядження;
7. Наказів з адміністративно-господарських питань;
8. Наказів про проведення інвентаризації;
9. Наказів з кадрових питань (прийняття, звільнення, переведення, надання відпустки, преміювання працівників);
10. Банківських виписок;
11. Заявок на купівлю/продаж валюти;
12. Прихідних касових ордерів;
13. Видаткових касових ордерів;
14. Касової книги;
15. Авансових звітів;
16. Договорів купівлі-продажу товарів;
17. Договорів про надання послуг;
18. Договорів про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (позики);
19. Договорів оренди;
20. Додаткових угод;
21. Видаткових накладних;
22. Актів надання послуг;
23. Рахунків на оплату;
24. Актів звірки розрахунків;
25. Податкових накладних;
26. Розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних;
27. Довіреностей;
28. Документів повернення постачальнику;
29. Актів списання товарів;
30. Актів інвентаризації товарів на складі;
31. Інвентаризаційних описів;
32. Актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів;
33. Відомостей амортизації основних засобів;
34. Відомостей амортизації нематеріальних активів;
35. Табелів обліку робочого часу;
36. Розрахункових відомостей;
37. Відомостей нарахування відпускних;
38. Відомостей нарахування лікарняних;
39. Відомостей нарахування компенсації відпускних;
40. Відомостей розподілу виплат;
41. Звітів про здійснені відрахування та виплати;
42. Заявок-розрахунків (Додаток 1 до Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України);
43. Повідомлень про виплату коштів застрахованим особам (Додаток 2 Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України);
44. Податкових декларацій з податку на додану вартість;
45. Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску;
46. Податкових декларацій з податку на прибуток підприємств;
47. Повідомлень про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу / укладення гіг-контракту;
48. Заяв про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність;
49. Звітів, що подаються в управління статистики;
50. Посадових інструкції всіх посадових осіб (у тому числі директорів) підприємства;
51. Інструкцій з пожежної безпеки та охорони праці;
52. Журналу обліку робочого часу;
53. Відомостей подобового зарахування коштів та їх списання по особових рахунках клієнтів (абонентів) підприємства та облік часу доступу абонентів (білінгу).

3) Зобов`язати Приватне Підприємство «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛЕОКОМ» (місцезнаходження: 81053, Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Січових Стрільців, 16 ,ЄДРПОУ 32053844) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) належним чином засвідчені копії Балансів та Звітів про фінансові результати за період з 01.01.2025 до 20.06.2025. 

4) У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5) Стягнути з Приватного Підприємства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛЕОКОМ» (81053, Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Січових Стрільців, 16, ЄДРПОУ 32053844) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3028 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Повний текст судового рішення складено 14.05.2026.

Суддя Яворський Б.І.