Справа № 304/2811/25 Провадження № 2/304/417/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року	м. Перечин 	

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гевці В.М.,
за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Перечинської міської ради Закарпатської області з вимогою про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до сертифіката на земельну частку (пай) серії ЗК №0033274, зареєстрованого в журналі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданого Перечинською районною державною адміністрацією, Сімерською сільською радою по КСГП ім. І.Франка за № 83. 
Позов мотивовано тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки – ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яку за законом прийняла дочка померлої – ОСОБА_1 . До складу спадкового майна входить земельна частка (пай). Позивачка є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 . Під час збирання документів, необхідних для оформлення спадщини після смерті матері, позивачка виявила, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0033274 втрачено. У листопаді 2025 року з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 вона звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Васіловки В.О. Листом від 13 листопада 2025 року № 594/01-16 нотаріус повідомила, що у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на майно, яке входить до складу спадщини, видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою, та рекомендувала звернутися до суду. 
Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім`я ОСОБА_2 , втрачено, а оформлення спадкових прав у позасудовому порядку є неможливим, позивачка просить позов задовольнити.
У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. 
Представниця позивачки – адвокат Зизич Н.Ю. подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за відсутності позивачки та її представниці. При цьому, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять такі задовольнити.
Представник відповідача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.
Судом встановлені такі фактичні обставини.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сімерки Перечинського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Вказаний факт підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 12 листопада 2025 року.
Позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Батько позивачки, водночас чоловік померлої ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Сімерки Перечинського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 6. Вказаний факт підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно 11 листопада 2025 року.
У зв`язку з реєстрацією шлюбу 21 травня 2009 року, позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00054704068 від 11 листопада 2025 року. 
Відповідно до запису в журналі реєстрації сертифікатів власників земельних часток (паїв) с. Сімерки за ОСОБА_2 обліковується сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0033274. Розмір земельної частки (паю) становить 2,1 умовного кадастрового гектара а його вартість – 3 022 грн.
Так, згідно з повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 26 листопада 2025 року № 29-0.31-5818/2-25, за нормою статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додаються сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Порядок видачі сертифікатів на земельну частку (пай) регулювався Порядком виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів» від 01 листопада 2000 року № 1619 «Про затвердження Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів». Згідно з пунктом 5 даного Порядку передбачалось, що державні органи земельних ресурсів можуть виконувати та надавати на платній основі окремі види земельно-кадастрових робіт і послуг, зокрема, підготовку сертифікатів на право на земельну частку (пай). Розмір оплати земельно-кадастрових робіт та послуг визначався спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів України та Міністерства економіки України від 15 червня 2001 року № 97/298/124 «Про затвердження розмірів оплати земельно-кадастрових робіт та послуг», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за №579/5770, та становив 17 грн. На сьогодні зазначені вище постанова та наказ є такими, що втратили чинність. Відтак, станом на даний час діє розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 травня 2014 року № 523-р «Деякі питання надання адміністративних послуг органів влади через центри надання адміністративних послуг», відповідно до якої видача сертифікатів на право на земельну частку (пай) чи їх дублікатів не передбачена.
При цьому, відповідно до повідомлення Ужгородської районної військової адміністрації Закарпатської області – Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, в районній державній адміністрації – районній військовій адміністрації відсутні бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай), оскільки на виконання Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» 08 серпня 1995 року № 720/95 Кабінетом Міністрів України було організовано виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) в необхідній кількості. Також, згідно з чинним законодавством та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 № 523-р «Деякі питання надання адміністративних послуг органів влади через центри надання адміністративних послуг» (зі змінами), видача сертифікатів на право на земельну частку (пай) чи їх дублікатів не передбачена. 
Вказаним вище повідомленням додатково проінформовано, що згідно з статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» 05 червня 2003 року № 899-IV право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Відомостями про осіб, місце проживання яких було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено, що в період з 20 лютого 2014 року по 21 лютого 2014 року були зареєстровані:  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Листом в.о. завідувача Перечинської державної нотаріальної контори від 22 травня 2026 року № 87/02-14 підтверджено, що спадкова справа за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заведена, згідно з інформацією зі спадкового реєстру.
З метою отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Васіловки В.О. Однак остання листом від 13 листопада 2025 року №594/01-16 повідомила, що у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на майно, яке входить до складу спадщини, видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою. Разом із тим нотаріус роз`яснила позивачці право на звернення до суду.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов до таких висновків.
За приписами статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.
Як встановлено судом, на день смерті ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується відомостями про зареєстрованих осіб.
Відомостей про подання позивачкою заяви про відмову від прийняття спадщини матеріали справи не містять, а доказів протилежного судом не встановлено.
За таких обставин суд доходить висновку, що позивачка в силу прямої вказівки закону вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , а відтак набула право на оформлення спадкових прав щодо майна, яке входить до складу спадщини.
Відповідно до положень статей 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІУ право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину.
Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.
Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
Виходячи з викладеного вище та враховуючи, що позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, однак позбавлена можливості оформити право на земельну частку (пай) у нотаріальному порядку, суд дійшов висновку, що її порушене право підлягає судовому захисту.
При цьому відповідно до частини першої Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» сертифікат на право на земельну частку (пай) посвідчує право особи на земельну частку в колективній власності без виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, позивачка успадкувала право на земельну частку (пай), а тому за нею може бути визнано саме право на земельну частку (пай), а не право власності на конкретну земельну ділянку. У зв`язку з цим вимога про визнання права власності на земельну частку (пай) є передчасною, що є підставою для часткового задоволення позову.
Цей спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права на земельну частку (пай) – задовольнити частково. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за законом після смерті  ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства імені І.Франка серії ЗК № 0033274, виданого Перечинською райдержадміністрацією, Сімерківською сільською радою.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_7 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; місце проживання:  АДРЕСА_2 . 
Представник позивача: адвокат Зизич Наталія Юріївна; РНОКПП: НОМЕР_5 ; адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Перечинська міська рада Закарпатської області, код ЄДРПОУ: 04351274; місцезнаходження: 89200, Закарпатська область, м. Перечин, пл. Народна, 16.

  	Головуюча:	Гевці В. М.