Справа № 302/633/26 Провадження № 3/302/198/26  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)
  28 травня 2026 року 	  селище Міжгір`я	

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Повідайчик О.І., за участі прокурора Савка В.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли з Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голятин, Міжгірського району, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, студента Мукачівського фахового коледжу,
за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 , який обіймав посаду поліцейського взводу №4 роти №3 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада «Національної поліції України «Лють» по 03.07.2023, маючи спеціальне звання - рядовий поліції, спеціальний жетон з індивідуальним номером - 0193087, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно підпункту з) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог абзацу 2 ч. 2. ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме лише 05.03.2025 подав, опублікувавши на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тобто після звільнення за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Під час розгляду справи начальник Міжгірського відділу Хустської районної прокуратури Савка В.Ю. подав суду висновок, у порядку ст. 250 КУпАП, відповідно до якого стверджує, що ОСОБА_1 , несвоєчасно, без поважних причин, а саме лише 05.03.2025 подав, опублікувавши на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тобто після звільнення за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. У зв`язку з наведеним просить визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
ОСОБА_1 під час розгляду справи визнав факт вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення, повністю визнав свою вину в його вчиненні та щиро розкаявся. Водночас ствердив, що датою вчинення правопорушення є 01 квітня 2024 року, як крайня дата строку подання відповідної декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а не 05.03.2025 – дату подання ним декларації. Крім цього зауважив, що про неподання ним декларації начальником відділу запобігання корупції Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_2 було виявлено це правопорушення 17.04.2024 та того ж дня направлено відповідне повідомлення до Національного агентства із запобігання корупції. У зв`язку із спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП – ОСОБА_1 просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
З`ясовуючи обставини, які підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суддя враховує таке.
Частиною першою ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно абзацу 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до п. 1 ч. З ст. 49 Закону України «Про Національну поліцію», незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров`я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи, які відмовляються від взяття на себе зобов`язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом.
При цьому, ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.
Згідно п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські.
Наказом начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада «Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 01 травня 2023 року № 386 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу №4 роти №3 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада «Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Цим же наказом за ним закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером - НОМЕР_1 та присвоєно спеціальне звання. На час проходження служби в Національній поліції України ОСОБА_1 наділено владними повноваженнями.
Перебуваючи на посаді поліцейський взводу №4 роти №3 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада «Національної поліції України «Лють», маючи спеціальне звання поліцейського, спеціальний жетон з індивідуальним номером - НОМЕР_1 , ОСОБА_1 до 03.07.2023 був поліцейським, у зв`язку з цим на нього поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Наказом начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада «Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 03.07.2023 № 558 о/с, ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за п.7 (за власним бажанням) з 03 липня 2023 року, витяг з якого отримав цього ж дня під особистий підпис.
Окрім того, 03.07.2023 ОСОБА_1 ознайомився з рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, які власноручно підписав.
Статтею 1 Закону встановлено, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язане з корупцією, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_1 звільнившись 03.07.2023, а саме до 00 год. 00 хв. 01.04.2024 був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тобто після звільнення за 2023 рік.
З інформації з офіційного веб-сайту НАЗК, ОСОБА_1 опублікував в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію після звільнення тільки 05 березня 2025 року.
На підставі вищевикладеного, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6КУпАП.
Поряд із повним визнанням ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених доказів, які наведені вище, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, послідовність дій з офіційного веб-сайту НАЗК «https://public.nazk.gov.ua/search» щодо дати опублікування ОСОБА_1 декларації після звільнення, документами, які підтверджують проходження ОСОБА_1 служби в органах Національної поліції та документами щодо виявлення факту несвоєчасного подання декларації й направлення матеріалів для перевірки факт вчинення інкримінованого правопорушення.
Відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, уповноважені посадові особи органів Національної поліції мають право зокрема складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені 172-4 – 172-9, за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.
При цьому, п. 2, п. З, п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених завдань уповноважена здійснювати наступне, а саме:
- у випадках, визначених законом, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання;
- виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;
- вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень;
- припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
У відповідності до п. 1, п. З, п. 13 розділу IV Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 09 листопада 2015 року № 83 (зі змінами, внесеними згідно з наказом Національної поліції України від 23.09.2025 №1111), для виконання покладених завдань та функцій територіальні підрозділи Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України мають право:
- перевіряти дотримання законності та вимог антикорупційного законодавства України в системі Національної поліції України;
- здійснювати перевірки за фактами скоєння поліцейськими, державними службовцями та іншими працівниками поліції корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, дисциплінарних проступків.
- складати відповідно до вимог законодавства України протоколи про адміністративні правопорушення за фактами вчинення поліцейськими, державними службовцями та іншими працівниками поліції адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Таким чином, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення та складання протоколів, у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією скоєних поліцейськими, належить до компетенції територіальних підрозділів Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, як спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.
На виконання покладених завдань та функцій, Закарпатським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в межах компетенції, було здійснено перевірку стану дисципліни і законності в підрозділах Національної поліції України, розташованих в Закарпатській області, а також правові, організаційні та практичні заходи щодо виявлення, запобігання, попередження або припинення фактів порушення поліцейськими вимог чинного законодавства України. В результаті цієї перевірки було зібрано достатні докази для висновку про можливу причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що і стало підставою для складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд перевірив доводи ОСОБА_1 щодо дати вчинення адміністративного правопорушення та його фактичного виявлення. Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, яка припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тобто після звільнення за 2023 рік в строк до 01.04.2024 року. Не подавши вказану декларацію в зазначений строк ОСОБА_1 порушив обов`язок своєчасного подання декларації, тобто вчинив діяння у формі бездіяльності, яке містить ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Водночас настання вказаної дати не припинило обов`язок ОСОБА_1 подати зазначену декларацію, який був виконаний тільки 05 березня 2025 року. З поданням ОСОБА_1 декларації було припинено вчинення триваючого адміністративного правопорушення, відтак датою його вчинення є 05 березня 2025 року. З урахування наведеного суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо дати вчинення інкримінованого правопорушення та спливу двохрічного строку як підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Водночас суд зауважує, що процес виявлення адміністративного правопорушення є триваючим і вимагає встановлення уповноваженими суб`єктами ряду обставин його вчинення, зокрема, наявності чи відсутності поважних причин не подання такої декларації, як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Суд висновує, що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення – 07.05.2026.
Суд бере до уваги наявне в протоколі про адміністративне правопорушення посилання на роз`яснення комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної ради України 09.04.2021 № 1089/0/2-21, відповідно до якого моментом виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, слід вважати день складання протоколу про таке правопорушення уповноваженою посадовою особою. Водночас зауважує, що вказане роз`яснення не є нормативно-правовим актом, а тому враховується судом виключно в якості тлумачення відповідних положень Кодексу України про адміністративні правопорушення як елемент правової визначеності – складової верховенства права.
Місце вчинення правопорушення в даному випадку є місцем проживання ОСОБА_1 – с. Голятин, Хустського району.
Вирішуючи питання щодо можливості закриття справи за малозначністю суддя бере до уваги, що першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням. Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету органу виконавчої влади та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визнане малозначним.
Наявні в матеріалах справи докази є належними і допустимими, логічно пов`язаними й взаємодоповнюючими один з одного, за відсутності суперечностей між ними, а відтак є достатніми в сукупності для визнання доведеним факту того, що ОСОБА_1 , який обіймав посаду поліцейського взводу №4 роти №3 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада «Національної поліції України «Лють» по 03.07.2023, маючи спеціальне звання - рядовий поліції, спеціальний жетон з індивідуальним номером - 0193087, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно підпункту з) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог абзацу 2 ч. 2. ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме лише 05.03.2025 подав, опублікувавши на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тобто після звільнення за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Обставиною, яка пом`якшує відповідальність суддя визнає визнання вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують відповідальність не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення. Суддя вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 172-6 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної норми у виді штрафу.
З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» – 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
З наведених міркувань та керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 к.).
В разі несплати штрафу добровільно в строк протягом 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 1 700,00 гривень (одну тисячу сімсот гривень).
Банківські реквізити для сплати штрафу: отримувач – ГУК у Закарпатській області/Міжгірська ТГ/21081100, Код ЄДРПОУ – 37975895, Рахунок – UA208999980313020106000007423, Банк отримувач – Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету – 21081100.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.).
Банківські реквізити для сплати судового збору: Отримувач – ГУК у м. Київ/22030106, Код ЄДРПОУ – 37993783, Рахунок – UA908999980313111256000026001, Банк отримувач – Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету – 22030106.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Повний текст постанови складено 29.05.2026.

Суддя 	Повідайчик О. І.