ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/5498/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 р. (суддя Луговська Г.В.) в адміністративній справі №160/5498/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 р. в адміністративній справі №160/5498/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФД104625 від 07.09.2023, з урахуванням раніше виплачених сум. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень зазначене рішення суду набрало законної сили 30.07.2024.
28 січня 2026 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про зміну способу та порядку виконання рішення суду із зобов`язання здійснити виплату різниці між фактично сплаченою та належної до сплати - на стягнення суми заборгованості в розмірі 113 819,13 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 р. у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 27.06.2024 у справі №160/5498/24.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що, зважаючи на невиконання відповідачем судового рішення протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили, наявні підстави для зміни способу і порядку його виконання шляхом стягнення з відповідача нарахованої та невиплаченої суми пенсії, як це передбачено ч. 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що почала діяти з 19 грудня 2024 р. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженої ухвали суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частина 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Частина 3 цієї ж статті в редакції, що почала діяти з 19 грудня 2024 р., передбачає, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, є самостійною підставою для зміни способу і порядку його виконання шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
За інформацією, наданою суду першої інстанції Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 по справі №160/5498/24 проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019. Станом на 06.03.2026 йому виплачено 665,05 грн. Заборгованість у розмірі 113716,13 грн. обліковується і буде погашатись після надходження відповідного фінансування.
Відмовляючи у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що така зміна вплине на суть рішення, а його виконання залежить від бюджетного фінансування відповідача.
Однак, таке обґрунтування не відповідає правовим висновкам Верховного Суду, сформульованим в постанові від 28 жовтня 2025 р. у справі № 380/7706/22, і відповідно до яких зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем. Зміна способу і порядку виконання судового рішення є лише зміною невиконаного грошового зобов`язання у форму примусового грошового стягнення для ефективного забезпечення права позивача.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що за змістом частини 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що почала діяти з 19 грудня 2024 р., правом на звернення до суду із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення суду наділені стягувач або виконавець. 
Згідно частини 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. 
Отже, позивач отримує статус стягувача в процесі здійснення виконавчого провадження. 
Відсутність виконавчого провадження у справі №160/5498/24 унеможливлює вирішення судом питання про зміну порядку та способу виконання судового рішення, тому, на думку колегії суддів, саме з цих підстав заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Зазначена обставина є підставою для зміни мотивувальної частини оскарженої ухвали суду першої інстанції у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 р. в адміністративній справі №160/5498/24 - змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
В іншій частині ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 р. в адміністративній справі №160/5498/24 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 червня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий