Справа № 357/20537/25
Провадження № 2/357/991/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
за участю:
позивач – ОСОБА_1 ;
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, 

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просила суд стягнути із ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_2 подала позов до суду щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги. Спори вимагали від позивача постійної емоційної напруги, захисту своїх прав та участі у судових засіданнях. Суд постановив стягнути з позивача борг у розмірі 19 939, 38 грн. ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про розподіл боргу між позивачем та її дочкою. Однак, позивач була проти такого рішення, що створило додаткову напругу, викликало сильний стрес і призвело до погіршення мого самопочуття. Дії відповідача не обмежувалися лише цивільними спорами. Кульмінацією її протиправної поведінки стало вчинення кримінального правопорушення, адже ОСОБА_2 незаконно використала копію свідоцтва на право власності на квартиру, яка належить ОСОБА_1 , в зв`язку з чим відносно відповідача порушене кримінальне провадження, де позивач визнана потерпілою. Проти ОСОБА_2 відкрито ще одне кримінальне провадження, у зв`язку з чим позивачу довелося додатково звертатися до прокуратури, поліції та суду, оскільки нарахований борг, що виник через дії ОСОБА_4 , є неправомірним. Позивач вказує, що внаслідок тривалих, неправомірних дій та систематичного психологічного тиску з боку ОСОБА_2 , здоров`я позивача зазнало катастрофічного погіршення. Погіршення неврологічного стан призвело до необхідності постійного прийому ліків. Систематичний стрес, викликаний відповідачем, змусив позивача звернутися за допомогою до лікаря-психіатра. Позивач зазначає, що живе у постійному страху та тривозі, її звичне життя порушене. При цьому її єдиним доходом є пенсія, що становить трохи більше ніж три тисячі грн. Вартість лікування, якого позивач потребує внаслідок спричиненого стресу, є абсолютно непідйомною сумою, а усвідомлення того, що вона не може дозволити собі придбати життєво необхідні ліки, завдає їй додаткових моральних страждань. Таким чином, завдана їй діями відповідача моральна шкода полягає у глибоких душевних стражданнях, яких вона зазнає через протиправне втручання в її приватне життя та пов`язане з цим погіршення стану здоров`я, яку вона оцінює в 500 000 грн. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
22.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні 05.02.2026.
21.01.2026 на адресу суду надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого вказано, що ОСОБА_2 особисто з позовом про стягнення боргу до ОСОБА_1 не зверталася, а лише представляла інтереси КП БМР «БЦТМ» в судових засіданнях на підставі довіреності № 5 від 01.01.2025. Тобто всі вчинені відповідачем дії в межах розгляду вищевказаної цивільної справи є виконання покладених на неї посадових обов`язків. Тому, ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у справі, що є самостійною підставою для відмови в позові. Крім того, в приватному порядку сторони ніде не перетиналася, а тому відповідач не могла завдати шкоди здоров`ю ОСОБА_1 та чинити систематичний психологічний тиск на неї. Тим паче, що в судових засіданнях, призначених на 24.07.2025, 02.09.2025 та 24.09.2025 вона була відсутня, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача у справі. Ухвалою суду від 24.09.2025 визнано явку представника КП БМР «БЦТМ» обов`язковою, однак на подальші засідання ОСОБА_1 не з`являлася. Її інтереси в судових засіданнях представляв представник. Твердження ОСОБА_1 , що нарахований на неї борг, який виник через дії ОСОБА_2 є неправомірним, - не відповідає дійсності, адже в справі № 357/348/25 судом винесено рішення від 25.11.2025, яким доведено правомірність нарахування КП БМР «БЦТМ» суми заборгованості та визначено коло відповідачів по справі. Позивач вважає, що саме ОСОБА_1 принижувала її честь, гідність, ділову репутацію, завдала душевних страждань, морального та психологічного тиску, що підтверджується постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2025, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. ОСОБА_1 вказує, що неодноразово викликала швидку допомогу через гіпертонічні кризи, однак в ці дні, а також на передодні їх сторони ніде не перетинались, судових засідань в ці дні також не було, а тому до загострення хвороб позивача ніякого відношення відповідач мати не може. Швидше за все це наслідки перенесених нею двох інсультів. Вказано, що медичні довідки не містять штампів та печаток медичних установ, тому викликають сумнів щодо їх достовірності. Щодо вчинення відповідачем кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_1 , то 15.10.2025 за заявою ОСОБА_1 про те, що 01.10.2025 ОСОБА_2 незаконно використала копію свідоцтва на право власності на квартиру, яка належить ОСОБА_1 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення. Однак даний факт не підтверджено. Стосовно іншого досудового розслідування, то внесені відомості стосуються вчинення шахрайських дій з боку працівників «Білоцерківтепломережа», а не конкретно ОСОБА_2 . Вказує про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та стражданнями позивача. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та провести розгляд справи без її участі.
22.04.2026 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів. 
23.04.2026 в судовому засіданні суд на місці ухвалив приєднати до матеріалів справи відзив на позов та клопотання з додатковими доказами.
26.05.2026 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшли пояснення по справі, клопотання про визнання явки відповідача обов`язковою та долучення доказів.
17.06.2026 в судовому засіданні суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання позивача про визнання явки відповідача ОСОБА_2 обов`язковою, враховуючи наявність відзиву та клопотання про розгляд справи без її участі, поновив позивачу строк на подання доказів та приєднав до матеріалів справи заяву з листом Білоцерківської окружної прокуратури, продовжив розгляд справи за відсутності доказів надіслання клопотань на адресу відповідача, відмовив у задоволенні клопотання позивача про зобов`язання відповідача надіслати позивачу документи, враховуючи наявність доказів такого надіслання у справі (а.с. 55, 56 т.1). За клопотанням позивача письмові клопотання приєднані до матеріалів справи.
В судовому засіданні позивача ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити, надала пояснення по суті справи. Вважає, що відповідач не повинна була порушувати законодавство та наносити їй моральну шкоду. Позивач була шокована, коли побачила, що відповідач подала до позову копію свідоцтва про право власності на її квартиру. Саме відповідач засвідчила його копію. З цього приводу позивач звернулась до поліції, прокуратури, апеляційного суду та Уповноваженого ВР з прав людини. Вказує також, що відповідач її штовхнула, внаслідок чого позивач вдарилась правою ногою, після цього позивач плюнула на відповідача. Це сталось в присутності поліції, однак у довідці поліції факти перекручені. За наслідками штовхання позивач звернулась до медичної установи, однак експерт зазначила, що синця немає, а через те, що в нозі збирається рідина, тому потрібно звернутись до ортопеда. Коли позивач поїхала до ортопеда в Київ, вона зламала собі руку. Вважає, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача позивач зламала руку та пошкодила кістки тазу. Крім того, позивач зверталась до психіатра, у неї погіршився стан здоров`я, впав зір, піднявся тиск, з`явилась 4-та стадія остеопорозу. Щодо відповідача відкрито дві кримінальні справи. Позивач підтвердила, що вона не зустрічалась з відповідачем в судових засіданнях. Довіреність на ОСОБА_2 була подана до позову про стягнення боргу. Даний позов пов`язаний саме з діями ОСОБА_3 , а не у зв`язку з подачею позову про стягнення з неї заборгованості. 
Відповідач в судове засідання не з`явилась, у справі наявна заява про розгляд справи без її участі, позиція сторони суду зрозуміла.
Вислухавши позивача ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, повідомивши дату його проголошення (виготовлення).
Судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи з ураженням ОРА довічно, що вбачається з довідки МСЕК серії АВ № 1078616 від 23.01.2023 та посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.02.2024.
У 2025 році Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги з постачання теплової енергії, що утворилась за особовим рахунком НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2014 по 01.11.2024. 
Позовна заява містить підпис директора КП БМР «Білоцерківтепломережа» Владислава Безукладнікова.
До позову додана копія довіреності КП БМР «Білоцерківтепломережа» № 5 від 01.01.2025, згідно з якою уповноважено юрисконсульта Зайченко Валентину Миколаївну представляти інтереси підприємства в усіх установах, організаціях, вести від імені довірителя будь-які цивільні, господарські, адміністративні справи.
В матеріалах даної справи також міститься наказ КП БМР «Білоцерківтепломережа» № 181-к від 22.09.2008 про призначення ОСОБА_2 та її посадова інструкція. 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 25.11.2025 у справі № 357/348/25 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в солідарному порядку, на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» суму боргу за період з 01.03.2014 по 10.07.2025 в розмірі 10 906,25 грн; за період з 01.03.2017 до 23.02.2022 суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в сумі 6 458,56 грн та три відсотки річних в сумі 2 320,64 грн; за період з 01.01.2024 до 01.11.2024 суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів - 199,27 грн та три відсотки річних в сумі 54,66 грн, всього - 19 939,38 грн. Відмовлено в частині стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних за період 01.03.2014 до 01.03.2017.
Рішенням суду встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності (без виділення часток) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 10.12.1998. 
Вказане рішення станом на дату розгляду даної справи не набрало законної сили. 
Згідно із довідкою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про результати розгляду звернення ОСОБА_1 від 22.09.2025, 15.09.2025 о 18:58 на спецлінію «102» до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло звернення від ОСОБА_1 з приводу того, що виник конфлікт у приміщенні тепломережа з працівниками з приводу обслуговування. 15.09.2025 до ЧЧ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява від ОСОБА_2 , в якій просить розглянути її звернення та просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 за те, що остання поводила себе агресивно по відношенню до заявниці. 15.09.2025 до ЧЧ Білоцерківського РУГІ ГУНП в Київській області надійшла письмова заява від ОСОБА_1 , в якій просить розглянути її звернення та притягнути до відповідальності ОСОБА_2 , яка зловживаючи владою подала документи до суду. Дане звернення зареєстровано до ІКС «ІПНП» (єдиного обліку) заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за № 58431 від 15.09.2025. На місце події було направлено екіпаж «Вулкан-101» Полку патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області. Прибувши на місце події було виявлено заявницю яка повідомила, що в неї виник конфлікт з працівниками тепломережі, як пояснила заявниця вона мала грошовий борг, працівниками тепломережі було подано позов до суду щодо витребування боргу із заявниці, ОСОБА_3 нібито в незаконному отриманні копій матеріалів для рішення суду, заявниця поводила себе зухвало, під час спілкування з працівниками тепломережі почала вчиняти конфлікт та почала плювати в обличчя ОСОБА_3 . Розглядом даних матеріалів встановлено, що заявниця ОСОБА_1 поводила себе зухвало по відношенню до ОСОБА_2 , на заявника було складено адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП (Дрібне хуліганство).
За наслідками розгляду вказаного протоколу постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/16021/25 від 10.12.2025 визнано ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.
Постанова набрала законної сили 30.12.2025. 
Вказаною постановою встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Біла Церква, б-р Олександрійський, 94 в приміщенні «Тепломережі» близько 13 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 виражалася нецензурною лайкою та плюнула в лице гр. ОСОБА_2 , чим вчинила громадський порядок і спокій громадян.
У даній справі № 357/16021/25 ОСОБА_1 підтвердила обставини та пояснила, що конфлікт стався внаслідок раптово виниклих неприязних стосунків у ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , яка її штовхнула.
15.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 12025116030000742 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, відповідно до яких до Білоцерківського РУП надійшло звернення ОСОБА_1 про те, що 01.10.2025 ОСОБА_2 незаконно використала копію свідоцтва на право власності на квартиру, яка належить ОСОБА_1 , чим порушила недоторканність приватного життя заявниці.
Згідно із листом Білоцерківської окружної прокуратури від 27.04.2026, досудове розслідування № 12025116030000742 триває. 
Крім того, 21.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 42025112030000422 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно до яких прокурором самостійно виявлено правопорушення за фактом вчинення шахрайських дій зі сторони працівників КП БМР «Білоцерківтепломережа» в м. Біла Церква Київської області відносно ОСОБА_1 .
Згідно із довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» № 1861 від 25.12.2025, ОСОБА_1 отримує медичну допомогу у лікаря-психіатра з приводу органічного емоційно лабільного розладу судинного генезу з 2025 року. 
В матеріалах справи містяться також надані позивачем медичні документи: довідка від 19.09.2025 з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ст, кризовий перебіг; довідка № 47 від 04.10.2025 з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ст; довідка від 13.10.2025 з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ст; висновок лікаря-невропатолога від 29.09.2025 ДЕП II ст., при ГХ III ст. зі стійкими цефалгіями, наслідки інфаркту головного мозку у ВББ 2009, з вестибуло-координаторними порушеннями правобічною пірамідною недостатністю, вторинна вегето-сенсорна полінейропатія кінцівок, виражений больовий синдром. Рекомендовано приймати « ОСОБА_8 », «Бісопролол», «Габапентин», «Кардіомагніл» в цьому ж консультативному висновку, а, отже, як наслідок хронічних захворювань, набутих ще з 2009 року; довідка від 14.01.2026; консультативний висновок від 03.02.2025 з діагнозом праводічний коксартроз 3 ст з грибоподібною деформацією голівки правої стегнової кістки; епікриз хвороби № 10779; ехокардіографія від 17.03.2025; протокол УЗД від 27.01.2025 з діагнозом зоб; огляд лікаря від 17.03.2025 з діагнозом стенокардія; виписка № 44 від 02.04.2025; консультативний висновок від 25.12.2025; консультативний висновок від 21.02.2025; висновок ренгенографії від 02.01.2026 з діагнозом деформації правої стегнової кістки; електронне направлення від 25.12.2025 на стаціонарне лікування; індивідуальна програма реабілітації інваліда № 113 від 23.01.2023; електронні направлення на консультації до невролога, ендокринолога та травматолога від 13.01.2026; довідка про виклик швидкої допомоги від 02.02.2026; довідка від 04.02.2026 з діагнозом закритий перелом обох кісток правого передпліччя з помірним зміщенням, забій куприка; довідка про виклик швидкої допомоги від 01.02.2026; довідка про виклик швидкої допомоги від 30.01.2026; довідка від 29.01.2026 про звернення до травмпункту Печерського району з приводу перелому ДЕМ обох кісток правого передпліччя зі зміщенням; відмова від хірургічного втручання від 16.02.2026; комп`ютерна томографія кісток тазу та попереково-крижового відділу хребта від 10.02.2026; УЗД щитовидки від 16.02.2026; цифрова ренгенографія від 02.01.2026, 18.03.2026; довідка від 04.02.2026; чеки від 30.01.2026, 06.02.2026, 16.02.2026, 08.03.2026,04.03.2026, 18.02.2026, 07.03.2026, 05.02.2026, 13.01.2026, 31.01.2026, 09.02.2026, 28.02.2026, 13.01.2026, 05.03.2026, 08.03.2026, 26.02.2026, 28.03.2026, 10.01.2026, 15.02.2026, 15.02.2026 про купівлю ліків (назоспрей, тіонекс, мовіназа, каптопрес, амлодипін, диклофенак та інші), а також проведення УЗД обстеження. 
При вирішенні справи суд зазначає наступне.
Згідно із пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25.05.2022 в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), від 23.11.2022 в справі № 686/13188/21 (провадження № 61-3943св22), від 19.04.2023 в справі № 336/10216/21 (провадження № 61-73св23).
Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2022 в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20 вказав, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
Вказаного принципу дотримується Верховний Суд у своїй численні практиці, зокрема подібний висновок містить постанова Об`єднаної Палати Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20.
Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності.
Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.
Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин.
Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.
При цьому причинний зв`язок між протиправними діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність фактичне завдання шкоди).
Звертаючись до суду, позивач зазначає, що внаслідок тривалих, неправомірних дій та систематичного психологічного тиску з боку ОСОБА_2 , здоров`я позивача зазнало катастрофічного погіршення. Постійні нервові зриви, стрес та тривога, спричинені поведінкою відповідача, призвели до загострення хвороб та неодноразових викликів швидкої допомоги через гіпертонічні кризи. Погіршення неврологічного стан призвело до необхідності постійного прийому ліків. Систематичний стрес, викликаний відповідачем, змусив позивача звернутися за допомогою до лікаря-психіатра. Позивач зазначає, що живе у постійному страху та тривозі, її звичне життя порушене.
Перевіряючи доводи сторін, суд враховує, що ОСОБА_1 має ряд хронічних захворювань, які набуті ще з 2009 року, їх загострення в період з 19.09.2025 (перше зафіксоване звернення).
При цьому, позивач підтвердила, що в ці дні, а також на передодні, вона з ОСОБА_1 ніде не перетиналась, судових засідань в ці дні також не було, відкритий конфлікт між сторонами стався 01.10.2025, за наслідками якого обидві учасниці звернулись до органів поліції, але саме позивач притягнена до відповідальності.
Крім цього, завірення копії правовстановлюючого документу на квартиру та/або надання копії такого документу до матеріалів цивільної справи про стягнення заборгованості за комунальні послуги, що надаються за цією ж адресою, на переконання суду, не є порушенням персональних даних такої особи (власника/співвласника).
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).
За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач на підтвердження заявлених позовних вимог не надала суду відповідних доказів протиправності дій ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , не довела причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача, її стражданнями та погіршенням здоров`я позивача. 
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.
Разом з цим, з`ясувавши в судовому засіданні доводи позивача про обставини завданої їй моральної шкоди, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, яка стосується позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 78-81, 89, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя 	А. Ю. Цуранов