Справа № 758/3655/26
№ 2/183/5284/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про:
- стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованості за Кредитним договором № 05.07.2023-100001459 від 05 липня 2023 року у розмірі 13 775,30 грн,
В С Т А Н О В И В:
у березні 2026 року ТОВ «Споживчий центр» (надалі – позивач) звернулось до Подільського районного суду міста Києва з цим позовом.
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 (надалі – відповідач, Позичальник) 05 липня 2023 року укладено Кредитний договір № 05.07.2023-100001459 (надалі – Договір, Кредитний договір). Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у сумі 7 000,00 грн, строком на 70 днів. Процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту – 15% від суми Кредиту та дорівнює 1 050,00 грн. Неустойка – 70,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконує, кредит та проценти не сплачує з моменту отримання коштів, у зв`язку з чим станом на дату надання позовної заяви утворилась заборгованість у сумі 13 775,30 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту – 6 790,05 грн, заборгованості по процентам – 5 935,28 грн, комісії, пов`язаної з наданням кредиту – 1 050,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Постановленою суддею Подільського районного суду міста Києва ухвалою від 16 березня 2026 року матеріали позовної заяви направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Постановленою суддею Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвалою від 16 квітня 2026 року прийнято цивільну справу до провадження, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Окрім іншого, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов.
16 квітня 2026 року, з огляду на зареєстроване місце проживання відповідача на тимчасово окупованій території України, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128, ч. 10 ст. 187 ЦПК України на вебпорталі «Судова влада України» опубліковане відповідне оголошення про розгляд цієї цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, а тому відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Станом на 18 травня 2026 року відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом установлено, що 05 липня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний Кредитний договір № 05.07.2023-100001459, шляхом підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та заявки від 05 липня 2023 року, на таких умовах: сума кредиту – 7 000,00 грн; строк кредиту – 70 днів. Процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту – 15% від суми Кредиту та дорівнює 1 050,00 грн. Неустойка – 70,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання /а.с.30 зворот-35 зворот/.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши Позичальникові кредитні кошти у вищевказаному розмірі, що підтверджується копією відповідної квитанції про перерахування 05 липня 2023 року грошових коштів у сумі 7 000,00 грн з призначенням платежу «видача за договором № 05.07.2023-100001459» /а.с.23/. 
У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості. Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 12 вересня 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 13 775,30 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту – 6 790,05 грн, заборгованості по процентам – 5 935,28 грн, комісії, пов`язаної з наданням кредиту – 1 050,00 грн /а.с.24/.
Отже, відповідачем порушені умови Договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених Договором платежів. 
Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України установлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить висновку, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведений факт невиконання відповідачем прийнятих на себе, відповідно до положень умов указаного Кредитного договору, зобов`язань перед позивачем, внаслідок чого наявні підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та несплаченим відсоткам.
Проте, з огляду на надані суду матеріали, суд висновує, що не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії, виходячи з такого.
Так, дійсно, положенням п.9 Кредитного договору передбачена сплата клієнтом (відповідачем) комісії, пов`язаної з наданням Кредиту – 15% від суми Кредиту та дорівнює 1 050,00 грн. 
Однак, у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
У цій справі комісійна винагорода за надання кредиту відповідає загальним зобов`язанням кредитної установи та звичайній її діяльності, є обставиною укладення кредитного договору, оскільки без надання кредиту договір не вважався б укладеним з огляду на ст. 1046 ЦК України, з позовної заяви та наданих до неї документів не вбачається інших сум, включених до складу комісії, ніж за надання кредиту. Відтак положення про комісію є нікчемним.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд висновує про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 12 725,33 грн, з яких: 6 790,05 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 935,28 грн – сума заборгованості за процентами. У решті позову належить відмовити.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд виснував про задоволення позовних вимог на 92,37%, судовий збір сплачено у розмірі 2 662,40 грн, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 459,25 грн. У решті судовий збір покладається на позивача. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 05.07.2023-100001459 від 05 липня 2023 року, яка утворилась станом на 03 березня 2026 року у загальному розмірі 12 725 (дванадцять тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 33 копійки, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 6 790,05 грн, заборгованість за процентами – 5 935,28 грн.
У решті позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 459 (дві тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 25 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складене та підписане 18 травня 2026 року після закінчення відпустки головуючого судді.

Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код в ЄДРПОУ 37356833; місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя         Д. О. Парфьонов