ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2026  	Справа №607/24857/25 Провадження №1-кп/607/540/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді   ОСОБА_1 
за участю секретаря с/з  ОСОБА_2 
за участю прокурора:    ОСОБА_3 
обвинувачених   ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
захисників-адвокатів   ОСОБА_6 , ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №42025212050000049 від 01.08.2025 року про обвинувачення 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Чернівці, громадянина України, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не депутата, не адвоката, одруженого, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.332 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м.Чернівці, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , українця, не депутата, не адвоката, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.332 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно з ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.
Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який продовжено по даний час.
Згідно ч.3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв?язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34,38,39,41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 (надалі - Закон України).
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в?їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів. Згідно ч.8 «Порядку встановлення особливого режиму в?їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством. 
Наприкінці липня 2025 року, точної дати та часу не встановлено, невстановлена особа, діючи умисно, спільно, попередньою за змовою групою осіб, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розуміючи складнощі у перетині державного корону, зокрема дію обмежень щодо виїзду військовозобов`язаних громадян, організували незаконне переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних осіб шляхом керівництва такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, з корисливих мотивів.
Всупереч вищевказаним положенням законодавства ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші невстановлені особи, діючи умисно, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді незаконного переправлення військовозобов`язаної особи через державний кордон України та розуміючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009, Закону України «Про порядок виїзду з України та в?їзду в Україну громадян України» від 26.03.1994, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57, з корисливою метою, в період серпня-вересня, більш точної дати не встановлено, але не пізніше 28.08.2025, вирішили організувати незаконне переправлення через державний кордон України жителя м. Тернополя ОСОБА_8 , з корисливих мотивів.
Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання заздалегідь складеного злочинного плану, в період серпня-вересня 2025 року, за допомогою месенджера для обміну повідомленнями WhatsApp, та в телефонному режимі надавав ОСОБА_8 , інформацію та деталі щодо незаконного перетину державного кордону України поза межами пропуску, за що останній після виконання вказівок ОСОБА_5 , та незаконного перетину кордону України повинен надати грошові кошти в розмірі 11 тисяч євро.
В подальшому, 27.08.2025 у обідню пору доби ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_5 , який використовував номер мобільного зв?язку НОМЕР_1 та повідомив йому про те, що він телефонує з приводу незаконного перетину кордону України, після чого ОСОБА_5 , використовуючи месенджер для обміну повідомленнями WhatsApp, повідомив останнього, що йому потрібно надіслати свої анкетні дані, фото обличчя та надіслати скріншот військово-облікового документу в застосунку «Резерв», зазначивши, що інформація потрібна для подальшої організації його незаконного переправлення через державний кордон України. 29.08.2025 ОСОБА_8 у застосунок для обміну повідомленнями WhatsApp надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , який використовував номер мобільного зв?язку НОМЕР_1 , про способи незаконного перетину кордону, перший з яких - пішою ходою, поза межами пунктів пропуску вартістю якою становить 11 000 євро, а інша пропозиція за допомогою автомобілів, через пункт пропуску державного кордону України вартістю 13 000 євро. ОСОБА_8 погодився на пропозицію перетнути кордон пішою ходою, поза межами пунктів пропуску за 11 000 євро. Окрім цього ОСОБА_5 повідомив про те, що ОСОБА_8 необхідно оплатити йому 250 євро за перевезення його до прикордонного міста Чернівці та безперешкодного проїзду через поліцейські/прикордонні пости, 8 000 євро за його незаконне перевезення через державний кордон України, а решту суми в розмірі 3 000 євро вже в прикордонні смузі перед безпосереднім перетином державною кордону України.
06.09.2025 на мобільний телефон ОСОБА_8 , о 10 голині 58 хвилин у месенджер WhatsApp прийшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що цього ж дня він прибуде в м. Тернопіль для подальшого перевезення ОСОБА_8 в прикордонне місто Чернівці.
Того ж дня, о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки Citroеn, моделі C-ELYSEE із державним номером НОМЕР_2 , прибув до м. Тернопіль, та забравши з місця проживання ОСОБА_8 , а саме АДРЕСА_5 та після чого направився на АЗС «UPG», що знаходиться по вулиці Об?їзна, 33 в с. Великі Гаї, Тернопільського району Тернопільської області, де сказав ОСОБА_8 надати йому грошові кошти в розмірі 250 євро, що згідно курсу НБУ становить 12 034 грн, на що останній погодився та передав йому вказану суму коштів, після чого почали рух до готелю Gold Georg Palace, що знаходиться у м. Чернівці на вул. Ентузіастів, 3 Г.
До готелю Gold Georg Palace, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 прибули приблизно о 18:45 год, де раніше ОСОБА_5 було забезпечено місце безоплатного проживання ОСОБА_8 у приміщенні кімнати №207 із 06.09.2025 по 12.09.2025.
Після чого вони разом зайшли в кімнату №207 вказаного готелю та приблизно о 18:48 год. ОСОБА_5 , діючи на виконання заздалегідь обумовленого злочинного плану, висловив вимогу щодо передачі йому ОСОБА_8 8 000 євро, що відповідно до курсу НБУ становить 385 078 грн. за організацію незаконного перетину державного кордону України, що ОСОБА_8 і зробив.
Перебуваючи в готелі Gold Georg Palace в період часу з 06.09.2025 по 12.09.2025 ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 як особисто, так і в телефонному режимі спосіб перетину кордону України, зокрема що він за допомогою автомобіля перевезе до прикордонної зони, де їх зустрінуть особи, які пішою ходою, поза межами пунктів пропуску, переведуть до межі кордону між Україною та Румунією та вкажуть, у якому напрямку перетнути кордон, та дав вказівку ОСОБА_8 очікувати «коридор».
Надалі, 12.09.2025, близько 12 години до готелю Gold Georg Palace прибув ОСОБА_5 та попросив зібрати речі для подальшого переїзду в інший готель під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який знаходиться по АДРЕСА_6 , в якому забезпечив безоплатне проживання з 12.09.2025 по 19.09.2025.
15.09.2025 ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 прибули до готелю «Венеція», де проживав ОСОБА_8 . В ході розмови ОСОБА_4 повідомив спосіб перетину кордону України, зокрема надав ОСОБА_8 змінне взуття оскільки потрібно буде йти гірською дорогою. Близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_4 віддав ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 700 євро, що згідно курсу НБУ становить 33 691 грн, з тієї суми коштів, які ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 06.09.2025, як гарантію того, що останній незаконно перетне державний кордон України.
Також ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 повідомили ОСОБА_8 що затримка у його переправленні через кордон пов?язана від незалежних від них обставин, але запевнили ОСОБА_8 , що роблять все можливе, щодо його незаконного перетину державного кордону України.
Однак ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , та інші невстановлені особи, вчинивши всі залежні від них дії що виразились в організації незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон, керівництві такими діями, наданні вказівок, порад та засобів, тобто вчинивши всі необхідні дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, не змогли його завершити, з причин, які не залежали від їх волі, оскільки не змогли забезпечити в період 06.09.-15.09.2025 безпосереднього незаконного перетину ОСОБА_8 державного кордону.
За таких обставин, вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст.332 КК України (стаття 332 в редакції Закону №3186-VI від 05.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законом №1019-VIII від 18.02.2016), тобто закінчений замах на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння її вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, вчинений з корисливих мотивів.

Згідно з ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. 
Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який продовжено по даний час. 
Згідно ч.3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв?язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34,38,39,41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 (надалі - Закон України). 
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в?їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів. 
Згідно ч.8 «Порядку встановлення особливого режиму в?їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством. 
Наприкінці липня 2025 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, спільно, попередньою за змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_4 та невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, розуміючи складнощі у перетині державного корону, зокрема дію обмежень щодо виїзду військовозобов`язаних громадян, організували незаконне переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних осіб шляхом керівництва такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, з корисливих мотивів. 
Всупереч вищевказаним положенням законодавства ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та невстановлена особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді незаконного переправлення військовозобов`язаної особи через державний кордон України та розуміючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009, Закону України «Про порядок виїзду з України та в?їзду в Україну громадян України» від 26.03.1994, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57, з корисливою метою, в період серпня-вересня, більш точної дати не встановлено, але не пізніше 28.08.2025, вирішили організувати незаконне переправлення через державний кордон України жителя м. Тернополя ОСОБА_8 , з корисливих мотивів. 
Відповідно до заздалегідь обумовленого плану ОСОБА_5 повинен був забезпечити доставлення ОСОБА_8 спочатку з міста Тернополя до м.Чернівців, а в подальшому, з м. Чернівців до місця незаконного перетину кордону України. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , в свою чергу, повинен був влаштувати тимчасове проживання ОСОБА_8 в одному із готелів поблизу м. Чернівців. а в подальшому, вже одноособово, домовитись з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, про незаконне переправлення через державний кордон України. Безпосереднє переправлення через державний кордон України повинна була забезпечити невстановлена особа, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження. 
Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання заздалегідь складеного злочинного плану, в період серпня-вересня 2025 року, за допомогою месенджера для обміну повідомленнями WhatsApp, та в телефонному режимі надавав ОСОБА_8 , інформацію та деталі щодо незаконного перетину державного кордону України поза межами пропуску, за що останній після виконання вказівок ОСОБА_5 , та незаконного перетину кордону України повинен надати грошові кошти в розмірі 11 тисяч євро. 
В подальшому, 27.08.2025 у обідню пору доби ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_5 , який використовував номер мобільного зв?язку НОМЕР_1 та повідомив йому про те, що він телефонує з приводу незаконного перетину кордону України, після чого ОСОБА_5 , використовуючи месенджер для обміну повідомленнями WhatsApp, повідомив останнього, що йому потрібно надіслати свої анкетні дані, фото обличчя та надіслати скріншот військово-облікового документу в застосунку «Резерв», зазначивши, що інформація потрібна для подальшої організації його незаконного переправлення через державний кордон України. 
29.08.2025 ОСОБА_8 у застосунок для обміну повідомленнями WhatsApp надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , який використовував номер мобільного зв?язку НОМЕР_1 , про способи незаконного перетину кордону, перший з яких - пішою ходою, поза межами пунктів пропуску вартістю якою становить 11 000 євро, а інша пропозиція за допомогою автомобілів, через пункт пропуску державного кордону України вартістю 13 000 євро. 
ОСОБА_8 погодився на пропозицію перетнути кордон пішою ходою, поза межами пунктів пропуску за 11 000 євро. 
Окрім цього ОСОБА_5 повідомив про те, що ОСОБА_8 необхідно оплатити йому 250 євро за перевезення його до прикордонного міста Чернівці та безперешкодного проїзду через поліцейські/прикордонні пости, 8 000 євро за його незаконне перевезення через державний кордон України, а решту суми в розмірі 3 000 євро вже в прикордонні смузі перед безпосереднім перетином державною кордону України. 
06.09.2025 на мобільний телефон ОСОБА_8 , о 10 голині 58 хвилин у месенджер WhatsApp прийшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що цього ж дня він прибуде в м. Тернопіль для подальшого перевезення ОСОБА_8 в прикордонне місто Чернівці. 
Того ж дня, о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки Citroеn, моделі C-ELYSEE із державним номером НОМЕР_2 , прибув до м. Тернопіль, та забравши з місця проживання ОСОБА_8 , а саме АДРЕСА_5 та після чого направився на АЗС «UPG», що знаходиться по вулиці Об?їзна, 33 в с. Великі Гаї, Тернопільського району Тернопільської області, де сказав ОСОБА_8 надати йому грошові кошти в розмірі 250 євро, що згідно курсу НБУ становить 12 034 грн, на що останній погодився та передав йому вказану суму коштів, після чого почали рух до готелю Gold Georg Palace, що знаходиться у м. Чернівці на вул. Ентузіастів, 3 Г. 
До готелю Gold Georg Palace, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 прибули приблизно о 18:45 год, де раніше ОСОБА_5 було забезпечено місце безоплатного проживання ОСОБА_8 у приміщенні кімнати №207 із 06.09.2025 по 12.09.2025. 
Після чого вони разом зайшли в кімнату №207 вказаного готелю та приблизно о 18:48 год. ОСОБА_5 , діючи на виконання заздалегідь обумовленого злочинного плану, висловив вимогу щодо передачі йому ОСОБА_8 8 000 євро, що відповідно до курсу НБУ становить 385 078 грн. за організацію незаконного перетину державного кордону України, що ОСОБА_8 і зробив.
Перебуваючи в готелі Gold Georg Palace в період часу з 06.09.2025 по 12.09.2025 ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 як особисто, так і в телефонному режимі спосіб перетину кордону України, зокрема що він за допомогою автомобіля перевезе до прикордонної зони, де їх зустрінуть особи, які пішою ходою, поза межами пунктів пропуску, переведуть до межі кордону між Україною та Румунією та вкажуть, у якому напрямку перетнути кордон, та дав вказівку ОСОБА_8 очікувати забезпечення невстановленою особою, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження, незаконного перетину кордону України поза межами пропуску та отримання від цієї особи відповідних координатів, дати та часу. 
Надалі, 12.09.2025, близько 12 години до готелю Gold Georg Palace прибув ОСОБА_5 та попросив зібрати речі для подальшого переїзду в інший готель під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який знаходиться по АДРЕСА_6 , оплату за проживання в якому здійснив ОСОБА_4 та забронював номер на своє прізвище з 12.09.2025 по 19.09.2025.
15.09.2025 ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_4 прибули до готелю «Венеція», де проживав ОСОБА_8 . В ході розмови ОСОБА_4 , сприяючи незаконному переправленню ОСОБА_8 через державний кордон України, керуючи такими діями та сприяючи їх вчиненню порадами, повідомив спосіб перетину кордону України, зокрема надав ОСОБА_8 змінне взуття оскільки потрібно буде йти гірською дорогою. Близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_4 віддав ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 700 євро, що згідно курсу НБУ становить 33 694 грн, з тієї суми коштів, які ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 06.09.2025, як гарантію того, що питання незаконного перетину державного кордону України буде вирішено позитивно. 
Також ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_4 повідомили ОСОБА_8 що затримка у його переправленні через кордон пов?язана з незалежними від них обставинами, але запевнили ОСОБА_8 , шо роблять все можливе, щодо незаконного перетину державного кордону України. 
Однак ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вчинивши всі залежні від них дії що виразились в організації незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон, керівництві такими діями, наданні вказівок, порад та засобів, тобто вчинивши всі необхідні дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, не змогли його завершити, з причин, які не залежали від їх волі, оскільки невстановлена особа, матеріали досудового розслідування стосовно якої виділено в окреме провадження, не змога забезпечити в період 06.09.-15.09.2025 безпосереднього незаконного перетину ОСОБА_8 державного кордону.
За таких обставин, вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст.332 КК України (стаття 332 в редакції Закону №3186-VI від 05.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законом №1019-VIII від 18.02.2016), тобто закінчений замах на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння її вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, вчинений з корисливих мотивів.

21.05.2026 року між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника-адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.3 ст.332 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. 
21.05.2026 року між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника-адвоката ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.3 ст.332 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. 

Згідно з угодою, укладеною між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника- адвоката ОСОБА_6 зазначено наступні істотні обставини вказаного кримінального провадження: згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання, за вчинення кримінального правопорушення відсутні. Ураховуючи, що укладання угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, під час вирішення питання щодо укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим прокурором також взято до уваги такі обставини: - можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні; - процесуальне спрощення розгляду справи, можливість пришвидшення судового розгляду, у тому числі стосовно інших осіб, які надалі на підставі показань ОСОБА_4 в інших провадженнях притягатимуться до відповідальності; - економія бюджетних коштів на витрати, пов?язані із залученням свідків; - особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, має постійне місце проживання; - наявність обставин, що пом?якшують покарання, а саме: щире каяття у вчиненому злочині, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора з клопотанням про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення підтверджується сприянням ОСОБА_4 органу досудового розслідування у встановленні невідомих обставин та осіб, які вчиняли протиправні діяння, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення; - добровільний намір ОСОБА_4 сплатити внесок у розмірі 200 000 гривень (двісті тисяч гривень) на банківський рахунок, відкритий Державною казначейською службою України, МФО 820172, рахунок UA118201720313291003301090108, ЄДРПОУ 26614633, Отримувач: військова частина НОМЕР_3 , у якості благодійної допомоги у грошовій формі на користь Збройних Сил України для стримування збройної агресії РФ; - добровільний намір ОСОБА_4 заставу, внесену ОСОБА_9 за нього в розмірі 150000,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч грн.) та ОСОБА_10 за нього в розмірі 92300,00 грн. (дев`яносто дві тисячі триста грн.) на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.10.2025 у справі №607/20876/25 (провадження №1-кс/607/5935/2025), звернути в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України після набрання вироком законної сили. Наведені обставини сторони вважають такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 332 КК України. Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 у вигляді пробаційного нагляду, яке буде необхідним і достатнім для йото виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно з угодою, укладеною між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника-адвоката ОСОБА_6 , зазначено наступні обов`язки обвинуваченого, строк та порядок їх виконання: обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та зобов`язується: 1) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, надати стороні обвинувачення достовірну, повну інформацію, що стосується всіх фактів, а також обставин, які підлягають доказуванню у цьому провадженні, про які йому відомо; 2) викрити, підтвердити показаннями як свідка і надати персональні дані осіб, матеріали досудового розслідування стосовно яких виділено в окреме кримінальне провадження та спільно з якими вчинялись кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України; 3) сплатити внесок (у тому числі, забезпечити перерахування третіми особами) у розмірі 200 000 гривень (двісті тисяч гривень) на банківський рахунок, відкритий Державною казначейською службою України, МФО 820172, рахунок UA118201720313291003301090108, ЄДРПОУ 26614633, Отримувач: військова частина НОМЕР_3 , у якості благодійної допомоги у грошовій формі на користь Збройних Сил України для стримування збройної агресії РФ; 4) заставу внесену ОСОБА_9 за ОСОБА_4 в розмірі 150000,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч грн.) та ОСОБА_10 за ОСОБА_4 в розмірі 92300,00 грн. (дев`яносто дві тисячі триста грн.) на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.10.2025 у справі №607/20876/25 (провадження №1-кс/607/5935/2025), звернути в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України після набрання вироком законної сили. 4) співпрацювати з правоохоронними органами та судом під час здійснення слідчих (процесуальних) дій надаючи показання, як свідок щодо відомих йому інших осіб, причетних до на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом організації незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України. ОСОБА_4 має підтвердити фактичні правопорушення, викладені в обвинувальному акті стосовно нього у цьому кримінальному провадженні. Надалі при здійсненні кримінального провадження стосовно осіб, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_4 зобов`язується давати достовірні показання про обставини, які підтверджуватимуть протиправність дій, пов`язаних з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом організації незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України і підлягатимуть доказуванню у виділеному кримінальному провадженні. Зобов`язання, визначене в п.1 розділу 3 угоди про визнання винуватості, обвинувачений повинен виконати протягом періоду здійснення судового провадження стосовно нього, допоки не буде вирішено судом питання щодо затвердження цієї угоди; Зобов`язання, передбачені в п.п. 2, 4 розділу 3 угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 повинен виконувати до часу набрання вироком (вироками) законної сили стосовно осіб, причетних до спільної з ОСОБА_4 протиправної діяльності, та інших невстановлених осіб, з якими він взаємодіяв під час здійснення як перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом організації незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України діяльності, після їх становлення та засудження (ч. 5 ст. 49 КК). 3) зобов`язання, визначене в п. 3 розділу 3 угоди про визнання винуватості, обвинувачений повинен виконати протягом упродовж 20 (двадцяти) днів після набрання законної сили вироком суду, яким затверджено цю угоду про визнання винуватості.
Вказаною угодою, укладеною між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника-адвоката ОСОБА_6 , визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 332 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання, із урахуванням того, що встановлені під час здійснення цього кримінального провадження обставини та зазначені в угоді, свідчать про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину та суспільної небезпечності особи обвинуваченого ОСОБА_4 , із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 5 (п`яти) років з позбавленням права обіймати посади у митних та прикордонних органах строком на 3 роки, з конфіскацією майна. На підставі ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 відповідні обов`язки.
В угоді, укладеній між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника-адвоката ОСОБА_6 , передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Згідно з угодою, укладеною між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника-адвоката ОСОБА_7 , зазначено наступні істотні обставини вказаного кримінального провадження: згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання, за вчинення кримінального правопорушення відсутні. Ураховуючи, що укладання угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, під час вирішення питання щодо укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим прокурором також взято до уваги такі обставини: - можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні; - процесуальне спрощення розгляду справи, можливість пришвидшення судового розгляду, у тому числі стосовно інших осіб, які надалі на підставі показань ОСОБА_5 в інших провадженнях притягатимуться до відповідальності; - економія бюджетних коштів на витрати, пов?язані із залученням свідків; - особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, має постійне місце проживання; - наявність обставин, що пом?якшують покарання, а саме: щире каяття у вчиненому злочині, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора з клопотанням про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення підтверджується сприянням ОСОБА_5 органу досудового розслідування у встановленні невідомих обставин та осіб, які вчиняли протиправні діяння, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, здійснення обвинуваченим утримання 1 малолітньої дитини; - добровільний намір ОСОБА_5 сплатити внесок у розмірі 200 000 гривень (двісті тисяч гривень) на банківський рахунок, відкритий Державною казначейською службою України, МФО 820172, рахунок UA118201720313291003301090108, ЄДРПОУ 26614633, Отримувач: військова частина НОМЕР_3 , у якості благодійної допомоги у грошовій формі на користь Збройних Сил України для стримування збройної агресії РФ; - добровільний намір ОСОБА_5 заставу внесену ОСОБА_11 за нього в розмірі 242240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн.) на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.10.2025 у справі №607/20885/25 (провадження №1-кс/607/5944/2025), звернути в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України після набрання вироком законної сили. Наведені обставини сторони вважають такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 332 КК України. Сторони дійшли призначення ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду, яке буде необхідним і достатнім для йото виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно з угодою, укладеною між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника-адвоката ОСОБА_7 , зазначено наступні обов`язки обвинуваченого, строк та порядок їх виконання: обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та зобов`язується: 1) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, надати стороні обвинувачення достовірну, повну інформацію, що стосується всіх фактів, а також обставин, які підлягають доказуванню у цьому провадженні, про які йому відомо; 2) викрити, підтвердити показаннями як свідка і надати персональні дані осіб, матеріали досудового розслідування стосовно яких виділено в окреме кримінальне провадження та спільно з якими вчинялись кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України; 3) сплатити внесок (у тому числі, забезпечити перерахування третіми особами) у розмірі 200 000 гривень (двісті тисяч гривень) на банківський рахунок, відкритий Державною казначейською службою України, МФО 820172, рахунок UA118201720313291003301090108, ЄДРПОУ 26614633, Отримувач: військова частина НОМЕР_3 , у якості благодійної допомоги у грошовій формі на користь Збройних Сил України для стримування збройної агресії РФ; 4) заставу внесену ОСОБА_11 за ОСОБА_5 в розмірі 242240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн.) на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.10.2025 у справі №607/20885/25 (провадження №1-кс/607/5944/2025) звернути в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України після набрання вироком законної сили. 5) співпрацювати з правоохоронними органами та судом під час здійснення слідчих (процесуальних) дій надаючи показання, як свідок щодо відомих йому інших осіб, причетних до перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом організації незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України. ОСОБА_5 має підтвердити фактичні правопорушення, викладені в обвинувальному акті стосовно нього у цьому кримінальному провадженні. Надалі при здійсненні кримінального провадження стосовно осіб, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_5 зобов`язується давати достовірні показання про обставини, які підтверджуватимуть протиправність дій, пов`язаних з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом організації незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України і підлягатимуть доказуванню у виділеному кримінальному провадженні. Зобов`язання, визначене в п.1 розділу 3 угоди про визнання винуватості, обвинувачений повинен виконати протягом періоду здійснення судового провадження стосовно нього, допоки не буде вирішено судом питання щодо затвердження цієї угоди; Зобов`язання, передбачені в п.п. 2, 4 розділу 3 угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_5 повинен виконувати до часу набрання вироком (вироками) законної сили стосовно осіб, причетних до спільної з ОСОБА_5 протиправної діяльності, та інших невстановлених осіб, з якими він взаємодіяв під час здійснення як перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом організації незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України діяльності, після їх становлення та засудження (ч. 5 ст. 49 КК). Зобов`язання, визначене в п. 3 розділу 3 угоди про визнання винуватості, обвинувачений повинен виконати протягом упродовж 20 (двадцяти) днів після набрання законної сили вироком суду, яким затверджено цю угоду про визнання винуватості.
Вказаною угодою, укладеною між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника-адвоката ОСОБА_7 , визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 332 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, із урахуванням того, що встановлені під час здійснення цього кримінального провадження обставини та зазначені в угоді, свідчать про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину та суспільної небезпечності особи обвинуваченого ОСОБА_5 , із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади у митних та прикордонних органах строком на 3 роки, з конфіскацією майна. На підставі ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 відповідні обов`язки.
В угоді, укладеній між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника-адвоката ОСОБА_7 , передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1, ч.5 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Ч.4 вказаної статті також передбачає, що укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.332 КК України, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.332 КК України, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цілком розуміють відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження відповідної угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. 
Судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам норм КПК України.
Згідно з положеннями ст.65 КК України підстави призначення більш м`якого покарання визначено статтею 69 КК України.
У відповідності до приписів ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України.
Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання ОСОБА_4 , узгодженого сторонами угоди, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, обставини, що пом`якшують покарання, а саме повне та беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільний намір ОСОБА_4 перерахувати внесену за нього заставу ОСОБА_9 в розмірі 150000грн. та ОСОБА_10 в розмірі 92300грн. в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України, добровільне перерахування коштів у сумі 200000грн. на допомогу Збройним Силам України (квитанція №24 від 20.05.2026 року).
Враховуючи викладене, суд за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вирішуючи питання про можливість затвердження укладеної сторонами угоди, призначення узгодженої міри покарання, вважає за можливе при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України, зокрема при призначенні основного покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті обвинувачення та визначеного ст.59-1 КК України, у виді пробаційного нагляду, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю призначити у межах строку, визначеного у санкції ч.3 ст.332 КК України, та призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника-адвоката ОСОБА_6 угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання ОСОБА_5 , узгодженого сторонами угоди, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме повне та беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільний намір ОСОБА_5 перерахувати внесену за нього заставу ОСОБА_11 в розмірі 242240грн. в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України, добровільне перерахування коштів у сумі 200000грн. на допомогу Збройним Силам України (квитанція №26 від 20.05.2026 року).
Враховуючи викладене, суд за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вирішуючи питання про можливість затвердження укладеної сторонами угоди, призначення узгодженої міри покарання, вважає за можливе при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України, зокрема при призначенні основного покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті обвинувачення та визначеного ст.59-1 КК України, у виді пробаційного нагляду, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю призначити у межах строку, визначеного у санкції ч.3 ст.332 КК України, та призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника-адвоката ОСОБА_7 угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.69, 59-1, 307 КК України, ст.ст.370, 373, 374, 475, 476, 468 КПК України, суд, –
У Х В А Л И В:
Затвердити укладену між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника-адвоката ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.332 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади у митних та прикордонних органах строком на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього належного йому майна.
Згідно з ч.2 ст.59-1 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Затвердити укладену між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника-адвоката ОСОБА_7 угоду про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.332 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади у митних та прикордонних органах строком на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього належного йому майна.
Згідно з ч.2 ст.59-1 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя	ОСОБА_1