ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/1687/26 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
16 березня 2026 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виноградівської міської ради Закарпатської області (90300, Закарпатська область, м. Виноградів, пл. Миру, буд. 5, ЄДРПОУ 04053677), у якому просить:
-визнання протиправним та скасувати рішення прийняте ОСОБА_2 за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 12.02.2026 року №ЛА-19839469.
-визнання протиправною бездіяльність Виноградівської міської ради Закарпатської області щодо відсутності обєктивної, всебічної і вчасної перевірки звернення ОСОБА_1 та зобовязати вчинити наступні дії: 1. повторно розглянути звернення №ЛА-19839469 2. забезпечити реалізацію наступних прав ОСОБА_1 при розгляді звернення: 1. особисто викладати аргументи особі, яка розглядає звернення 2. особисто брати участь у перевірці поданого звернення з використанням дистанційних засобів звязку (відеоконференції) 3. бути присутнім при розгляді звернення з використанням дистанційних засобів звязку обєктивно, всебічно і вчасно перевірити факти, які ОСОБА_1 викладе особі, що розглядатиме звернення 4. вжити заходів до усунення причин витоку персональної інформації 5. надіслати письмову відповідь ОСОБА_1 про результати розгляду заяви на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 з дотриманням вимог ЗУ Про електронні документи та електронний документообіг.
В обгрунтування позовних вимог, вказує, що позивачем було подано заяву до Урядового контактного центру з метою повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки у діяльності Виноградівської міської ради. Урядовий контактний центр направив звернення на розгляд Виноградівській міській раді. Однак, відповідач відмовив у задоволенні вимог позивача у заяві. Відповідно до ст. 15 ЗУ Про звернення громадян, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). На думку позивача, відповідач не виконав вимоги ст. 15 ЗУ Про звернення громадян, чим порушив його право на звернення гарантоване Конституцією і яке не може бути обмежене навіть у військовий час.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в справі.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2026 року витребувано від Виноградівської міської ради матеріали розгляду звернення позивача.
14 квітня 2026 року відповідач подав до суду відзив на позов. У відзиві вказує, що позивач намагається підмінити зміст права на звернення власним хибним уявленням ніби саме подання звернення автоматично зобов`язує орган місцевого самоврядуванн призначати перевірку у запропонованому заявником форматі, припиняти, нібито, наявн порушення без встановлення фактичних обставин, та «опитувати заявника як свідка кримінального злочину». Із звернення випливає, що заявник вказує про «систематичний витік персональних даних громадян України» однак заявник не навів конкретних фактів та не надав доказів здійснення Виноградівською міською радою правопорушення.
Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Суд встановив та сторонами не заперечується, позивач 12 лютого 2026 року подав звернення №ЛА-19839469.
Листом від 13.02.2026 року №Л-06/02-09 відповідач повідомив про те, що вказане позивачем у зверненні не підтверджене доказами, а також це свідчить про спробу ввести в оману Урядовий контактний центр.
Не погоджуючись із наданою відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Отже, судом втановлено, що позивач оскаржує відповідь надану йому за результатами його звернення, також вказує, що відповідачем у відзиві зазначено, що позивач вже звертався до Виноградівської місько ради із тотожною заявою та був письмо повідомлений, що у діях Виноградівсько міської ради не вбачаються факти порушення Закону України «Про захис персональних даних». Не погодившись із отриманою відповіддю, позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду, оскаржуючи отриману відповідь в межах судової справи № 260/10324/25, проте у частині оскарження листа-відповіді Виноградівської міської ради ві 22.12.2025 року № Л-1640/02-08 у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 бул відмовлено.
Суд наголошує, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про звернення громадян», не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.
Згідно зі ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Пунктом 3 даної статті вказано, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Позивач у позовні заяві вказує, що відповідач відмовив у задоволені його вимог, не призначив перевірки за даним фактом, не припинив протиправного поширення персональних даних та не опитав позивача, як свідка, однак суд зазначає, що відповідно до закону передбачено об`єктивно і вчасно розглядати звернення, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Отже, відповідачем було правомірно розглянуто та надано відповідь позивачу та в передбачені строки, оскільки законодавством не передбачено проведення перевірки чи допиту свідків.
Згідно зі ст. 16 Закону України «Про звернення громадян», скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування, їх службові особи зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно розглядати звернення.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про звернення громадян», особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.
Стаття 26. зауважує, що подання громадянином звернення, яке містить наклеп і образи, дискредитацію органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та їхніх посадових осіб, керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, заклики до розпалювання національної, расової, релігійної ворожнечі та інших дій, тягне за собою відповідальність, передбачену чинним законодавством.
Щодо витоку персональних даних, то Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 08.01.2014 № 1/02-14 затверджено порядок Порядок здійснення Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини контролю за додержанням законодавства про захист персональних даних, який встановлює процедуру здійснення Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини контролю за додержанням вимог законодавства про захист персональних даних шляхом проведення перевірок фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, підприємств, установ і організацій усіх форм власності, органів державної влади та місцевого самоврядування, що є володільцями та/або розпорядниками персональних даних, а також оформлення і розгляд результатів перевірок.
Враховуючи наведене, контроль за додержанням законодавства про захист персональних даних відноситься до компетентності Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а не вирішується у межах звернення відповідно до Закону України "Про звернення громадан".
Також, позивач просить у позовних вимогах визнати протиправними та скасувати рішення прийняте 12.02.2026 року №ЛА-19839469, однак суд вказує, що відповідь на звернення у межах ст. 15 Закону України "Про звернення громадан" не є рішенням, а відповіддю на звернення та не погодження позивача з наданою відповіддю, не вказує на її протиправність.
Враховуючи встановлені обставини у справі та на підставі належних доказів, суд вказує, що заява позивача була розглянута в порядку закону України "Про звернення громадян" в межах повноважень Виноградівської міської ради Закарпатської області, також судом не було встановлено порушення законодавчих норм відповідачем під час розгляду вищевказаних звернень позивача.
Суд вказує, що відповідач у даному випадку діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що стосуються розгляду звернень, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висноску про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виноградівської міської ради Закарпатської області (90300, Закарпатська область, м. Виноградів, пл. Миру, буд. 5, ЄДРПОУ 04053677) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Ю.Ю.Дору