Єдиний унікальний номер 142/272/26
Номер провадження № 3/142/127/26
ПОСТАНОВА
іменем України
23 червня 2026 року        с-ще Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Нестерук В.В., отримавши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій областіпро притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баштанків Одеської області, громадянина України, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення проживаючого в АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу непрацюючого,
заст.185 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
15 квітня 2026 року до Піщанського районного суду від відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 749785 від 01 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.
Відповідно до вказаного протоколу, 01 квітня 2026 року, о 01 годині 45 хвилин, на автодорозі Т-02-33 44 км., гр. ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції, а саме категорично відмовився пройти до службового автомобіля, намагався вчинити втечу та бійку, на зауваження не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 15 квітня 2026 року вказану справу було передано на розгляд судді Нестеруку В.В.
Судові засідання в даній справі про адміністративне правпорушення, призначені на 13 год. 00 хв. 15 квітня 2026 року та на 09 год. 30 хв. 12 травня 2026 року, були відкладені у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи.
Постановою судді від 10 червня 2026 року до ОСОБА_1 було застосовано привід в судове засідання призначене на 23 червня 2026 року.
В судове засідання 23 червня 2026 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, привід виконаний не був.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не вжив заходів для явки до суду, будь-яких клопотань чи письмових заперечень проти змісту протоколу до суду не подав.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої складено адміністративний протокол, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.
Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Також суд враховує, що з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, направлення його до суду та його розгляду судом у ОСОБА_1 , як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було достатньо часу для вчинення дій спрямованих на участь у судовому засіданні за допомогою захисника або дистанційно (за допомогою відеоконференцзв`язку). 
Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Будь яких клопотань, заяв по справі ОСОБА_1 до суду не надсилав, тобто користувався своїми процесуальними правами на власний розсуд. 
Таким чином, суд вважає, що вжив всіх передбачених чинним КУпАП заходів, щоб повідомити ОСОБА_1 , про дату, час і місце розгляду справи відносно нього з метою забезпечення останньому можливості в повній мірі реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі бути присутнім при розгляді справи, та приходить до висновку про наявність законних підстав констатувати, що ОСОБА_1 , не з`явивився до суду без поважних причин, жодним чином не проявив цікавості щодо стану розгляду справи відносно нього, а відтак, суд вважає за можливе провести розгляд справи в даному судовому засіданні у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у суду доказів.
Суд, вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, дослідивши долучені до нього матеріали, приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП з наступних підстав.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. 
Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Тобто протиправним діянням є саме злісна непокора, яка виражається у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до осіб, які охороняють громадський порядок (пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).
Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням, невиконанням вимог, намаганням до втечі та іншими діями чи бездіяльністю.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. Їх невиконання, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.
Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків, тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.
Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.
Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.
Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, доведена дослідженими у судовому засіданні письмовивими доказами, а саме відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 749785 від 01 квітня 2026 року, в якому зафіксовано, що 01 квітня 2026 року, о 01 годині 45 хвилин, на автодорозі Т-02-33 44 км., гр. ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції, а саме категорично відмовився пройти до службового автомобіля, намагався вчинити втечу та бійку, на зауваження не реагував, 
копією рапорта інспектора з РПП СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції С.Тімофєєва, з якого слідує, що ним спільно з старшим інспектором СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Камінським А.О. під час чергування в складі СРПП СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП 31.03.2026 року о 23:45 год. в смт. Піщанка, вул.Центральна згідно ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» за порушення правил дорожнього руху п.п.2.9 в ПДР України було зупинено автомобіль марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 водій якого пересівши на пасажирське сидіння категорично відмовлявся пред`явити для перевірки будь-які документи мотивуюче це тим, що не керував вище вказаним ТЗ та спілкуватися із працівниками поліції не бажає. За зовнішніми ознаками водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах спиртного з порожнини рота, почервоніння обличчя та нечітка вимова слів. Водієві було неодноразово роз`яснено вимоги законодавства, що він в нахабній формі ігнорував. Після чого вийшовши з автомобіля уникав спілкування з працівниками поліції, намагався вчинити бійку та втечу. На допомогу було викликано інший наряд ВП №1 Тульчинського РВП, по приїзду якого водій та пасажири даного автомобіля чинили супротив дії працівникам поліції, що виражалося хаапанням за формений одяг та підбурування водія на втечу з місця події. Водієві було неодноразово запропоновано припинити свої протиправні дії та проїхати до ВП №1 Тульчинського РВП для встановлення його особи і можливість застосування превентивних заходів впливу із застосуванням засобів фізичного впливу та спеціальних засобів, але це не вплинуло на поведінку присутніх. При намаганні прослідувати з водієм до службового автомобіля він вчинив бійку, після чого було застосовано спеціальний засіб сльозогінний газ, прийоми рукопашного бою, а саме загиб руки за спину та кайданки та повідомлено про його затримання. В приміщенні ВП №1 Тульчинського РВП було встановлено особу водія яким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житель АДРЕСА_1 .
копією рапорта старшого інспектора з РПП СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції А.Камінського, з якого слідує, що ним спільно з інспектором СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Тімофєєвим С.В. під час чергування в складі СРПП СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП 31.03.2026 року о 23:45 год. в смт. Піщанка, вул.Центральна згідно ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» за порушення правил дорожнього руху п.п.2.9 в ПДР України було зупинено автомобіль марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 водій якого пересівши на пасажирське сидіння категорично відмовлявся пред`явити для перевірки будь-які документи мотивуюче це тим, що не керував вище вказаним ТЗ та спілкуватися із працівниками поліції не бажає. За зовнішніми ознаками водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах спиртного з порожнини рота, почервоніння обличчя та нечітка вимова слів. Водієві було неодноразово роз`яснено вимоги законодавства, що він в нахабній формі ігнорував. Після чого вийшовши з автомобіля уникав спілкування з працівниками поліції, намагався вчинити бійку та втечу. На допомогу було викликано інший наряд ВП №1 Тульчинського РВП, по приїзду якого водій та пасажири даного автомобіля чинили супротив дії працівникам поліції, що виражалося хаапанням за формений одяг та підбурування водія на втечу з місця події. Водієві було неодноразово запропоновано припинити свої протиправні дії та проїхати до ВП №1 Тульчинського РВП для встановлення його особи і можливість застосування превентивних заходів впливу із застосуванням засобів фізичного впливу та спеціальних засобів, але це не вплинуло на поведінку присутніх. При намаганні прослідувати з водієм до службового автомобіля він вчинив бійку, після чого було застосовано спеціальний засіб сльозогінний газ, прийоми рукопашного бою, а саме загиб руки за спину та кайданки та повідомлено про його затримання. В приміщенні ВП №1 Тульчинського РВП було встановлено особу водія яким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житель АДРЕСА_1 .
копією рапорта старшого слідчого СВ ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Н.Косаренка, з якого слідує, що ним спільно з оперуповноваженим СКП ВП №1 Тульчинського РВИ ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Волошиним О.В. під час чергування в складі СОТ ВП №1 Тульчинського РВП 01.04.2026 о 00:10 год., прибувши на допомогу на автодорогу Т0233, неподалік с-ща Піщанка до наряду СРПП СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області в складі капітана поліції Сергія Тімофєєва та капітана поліції Анатолія Камінського. По приїзду водій та пасажири автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 чинили супротив дії працівникам поліції, що виражалося хапанням за формений одяг та підбурювання водія на втечу з місця події. Водієві було неодноразово запропоновано припинити свої протиправні дії та проїхати до ВП №1 Тульчинського РВП для встановлення його особи і можливість застосування превентивних заході ввпливу із застосуванням засобів фізичного впливу та спеціальних засобів, але це не вплинуло на поведінку присутніх. При намаганні прослідувати з водієм до службового автомобіля він вчинив бійку, після чого було застосовано спеціальний засіб сльозогінний газ, прийоми рукопашного бою, а саме загиб руки за спину та кайданки та повідомлено про його затримання, відповідно до ЗУ «Про національну поліцію». 
копією рапорта оперуповноваженого СКП ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Волошинина О., з якого слідує, що ним спільно з старшим слідчим СВ ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Н.Косаренко, під час чергування в складі СОТ ВП №1 Тульчинського РВП 01.04.2026 о 00:10 год., прибувши на допомогу на автодорогу Т0233, неподалік с-ща Піщанка до наряду СРПП СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області в складі капітана поліції Сергія Тімофєєва та капітана поліції Анатолія Камінського. По приїзду водій та пасажири автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 чинили супротив дії працівникам поліції, що виражалося хапанням за формений одяг та підбурювання водія на втечу з місця події. Водієві було неодноразово запропоновано припинити свої протиправні дії та проїхати до ВП №1 Тульчинського РВП для встановлення його особи і можливість застосування превентивних заході ввпливу із застосуванням засобів фізичного впливу та спеціальних засобів, але це не вплинуло на поведінку присутніх. При намаганні прослідувати з водієм до службового автомобіля він вчинив бійку, після чого було застосовано спеціальний засіб сльозогінний газ, прийоми рукопашного бою, а саме загиб руки за спину та кайданки та повідомлено про його затримання, відповідно до ЗУ «Про національну поліцію». В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.185, ч.1 ст. 130, ч.1 ст.121-3 КУпАП, відносно якого було складено відповідні матеріали.
копією протоколу серії АА № 117043 про адміністративне затримання від 01.04.2026 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 був затриманий 01 квітня 2026 року об 00 год. 45 хв. у зв`язку із вчиненням правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, та був звільнений 01.04.2026 р. об 02 год. 45 хв.
копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №629002 від 01.04.2026 р. складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6943351 від 01.04.2026 року за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Також судом досліджено витяг з інформаційної бази "Армор" щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП 29.01.2025 р. та 27.11.2025 р.
З аналізу доказів в їх сукупності вбачається, що працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про наявність інформації про порушення ним правил дорожнього руху та необхідності пред`явлення документу, що посвідчує особу, на що той категорично відмовився. При цьому ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою виключно у бік працівника поліції, а в подальшому почав проявляти агресію до працівника поліції, намагався покинути місце події та не пред`явив документ, який посвідчує особу, вчинив бійку із поліцейським. Після вичерпання інших заходів впливу, з метою припинення адміністративних порушень, працівниками поліції було застосовано спецзасоби - сльозогінний газ та кайданки та здійснено адміністративне затримання, його особу встановлено в приміщенні відділення поліції.
Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а саме злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено. 
Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та беручи до уваги характер та обставини правопорушення, дані про особу, яка вчинила правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність суд приходить до переконання, що ОСОБА_1  слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та вважає необхідним та достатнім для виправлення останнього застосування адміністративного стягнення в межах санкції ст. 185 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 гривень 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 33 - 35, 221, 245, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати адміністративних штрафів та інших санкцій: Отримувач коштів: ГУК у Він.обл./смт. Піщанка /21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858; Банк отримувача: Казначейство України; Номер рахунку (IBAN): UA178999980314020542000002890; Код класифікації доходів бюджету: 21081100.
Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.
Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: