19.05.2026 
ЄУН 337/2077/26
Провадження №2/337/1827/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Сидорової М.В.,
за участю секретаря Коваленко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
31.03.2026 позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 03.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 в електронній формі було укладено кредитний договір №710284753, відповідно до умов якого остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 10000,00 грн, які зобов`язалась повернути та сплати проценти за їх користування на визначених договором умовах. Відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс». Надалі відповідно до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 10.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» був укладений договір факторингу №10/07/25-Е, відповідно до умов якого останньому як новому кредитору, передано право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідачки за кредитним договором №710284753 від 03.06.2021 на загальну суму 11389,06 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 7834,48 грн, заборгованості за відсотками - 3554,58 грн.
Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Ухвалою суду від 08.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Цією ж ухвалою витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію про те, чи емітувалась (видавалась) на ім`я ОСОБА_2 платіжна картка 5375-41ХX-XXXX-2753, чи здійснювалось зарахування на цю картку грошових коштів в сумі 10000,00 грн в період з 03.06.2021 по 08.06.2021, з наданням первинних бухгалтерських документів (виписки, платіжної інструкції, платіжного доручення тощо) на підтвердження зарахування цих коштів, а також чи є/був номер телефону НОМЕР_1 фінансовим номером клієнта ОСОБА_2 за картковим рахунком і чи зазначений він був в її анкетних даних..
28.04.2026 до суду надійшла витребувана у АТ «Універсал Банк» інформація.
06.05.2026 до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 , в якому вона заперечила проти позовних вимог посилаючись на те, що з моменту виникнення спірних правовідносин минуло більше трьох років, протягом цього часу вона не здійснювала жодних платежів, не визнавала борг та не підписувала жодних документів щодо його реструктуризації чи підтвердження. У зв`язку зі спливом строку позовної давності просить у задоволені позову відмовити в повному обсязі.
До відзиву долучено копію свідоцтва про шлюб, відповідно до якого 24.11.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що Шполянським відділом ДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Києв) складено актовий запис №177. Після реєстрації шлюбу дружина набула прізвище ОСОБА_2 .
11.05.2026 від представника позивача ТОВ «ФК «Ейс» - Сахарової О.І. надійшла відповідь на відзив, в якому, серед іншого, зазначено, що з 24.02.2022 на території України діє воєнний стан. Законодавцем було зупинено перебіг позовної давності та такий строк щодо повернення коштів у спірних правовідносинах на момент подачі позовної заяви не закінчився. Просить позов задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не прибув, у позовній заяві позивач просить розгляд справи здійснювати за відсутності позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, у відзиві просила розглянути справу у її відсутність.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.
Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ст.638,640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Зокрема, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі - Закон №675).
Крім того, ч. 1 та ч. 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд встановив, що 03.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_5 було укладено договір № 710284753, відповідно до умов якого відповідач отримала в кредит грошові кошти в розмірі 10000,00 грн строком на 56 днів (п.1.1, 1.2. договору).
Сторонами договору погоджено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 251,85 % річних, що становить 0,69 % в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - «Дисконтна процентна ставка») (п.1.4 договору). 
На умовах викладених в п. 1.6. договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 % річних, що становить 1,30 % в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - «Базова процентна ставка») (п.1.5 договору). 
Умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим Договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим Договором умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує Датою платежу. У разі якщо Позичальник погасить прострочену заборгованість за Договором, умови у вигляді нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості (п.1.6 договору).
Вказаний кредитний договір укладений за допомогою ІТС Товариства та підписаний позичальником/відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV7V6N5, що підтверджується відповідною довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Також суд встановив, що 22.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_5 було укладено Додаткову угоду до Договору № 710284753 від 03.06.2021, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити загальний строк, на який був наданий кредит за договором, та строк оплати наступного чергового платежу на наступну кількість днів: чотири. Додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 01.07.2021.
Згідно з платіжним дорученням № f32abbfb-3b05-4cd8-8d16-b204dbcbc10c від 03.06.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено переказ грошових коштів в сумі 10000,00 грн отримувачу ОСОБА_2 на номер картки № НОМЕР_2 , призначення платежу: Переказ коштів згідно договору № 710284753 від 03.06.2021, ОСОБА_2 , код НОМЕР_3 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.
Згідно з інформацією АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-16967 від 17.04.2026, на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в Банку емітовано платіжну карту НОМЕР_4 , на яку 03.06.2021 відбулось зарахування коштів у розмірі 10000,00 грн, що підтверджується доданою до цієї інформації випискою на картці за період з 03.06.2021 по 08.06.2021.
З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та наданого позивачем, вбачається, що станом на 04.09.2021 заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить 11 389,06 грн, у т.ч. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 7834,48 грн, заборгованість по відсоткам 3554,58 грн. Нарахування процентів здійснювалось з 03.06.2021 по 02.08.2021. Всього позичальником здійснено внесення коштів за вказаним кредитним договором у розмірі 3 781,52 грн (22.06.2021), з яких 2165,52 зараховано на тіло кредиту, а 1616,00 - на проценти за користування кредитом. 
Відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 з урахуванням додаткових угод до нього від 28.11.2019 №19, 31.12.2020 №26, 31.12.2021 № 27, 31.12.2022 №31, 31.12.2023 №32, витягу з реєстру прав вимоги № 151 від 14.09.2021, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс», а ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 11 389,06 грн, у т.ч. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 7834,48 грн, заборгованість по відсоткам 3554,58 грн.
З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс» та наданого позивачем, вбачається, що станом на 31.07.2023 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 11 389,06 грн, у т.ч. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 7834,48 грн, заборгованість по відсоткам 3554,58 грн.
Відповідно до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 та Витягу з Реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023, ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 11 389,06 грн, у т.ч. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 7834,48 грн, заборгованість по відсоткам 3554,58 грн.
Відповідно до договору факторингу №10/07/25-Е від 10.07.2025 та Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 10/07/25-Е від 10.07.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» отримало право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 11 389,06 грн, у т.ч. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 7834,48 грн, заборгованість по відсоткам 3554,58 грн.
Згідно з виписки з особового рахунку за кредитним договором №710284753 від 03.06.2021, наданої позивачем заборгованості за кредитним договором станом на 26.12.2025 (включно) складає 11 389,06 грн, у т.ч. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 7834,48 грн, заборгованість по відсоткам 3554,58 грн.
Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_5 , діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи і підписанням його електронними цифровими підписами, що відповідає ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст.207,1055 ЦК України.
Правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання.
Кредитор надав позичальнику/відповідачці кредитні кошти шляхом їх перерахування за реквізитами банківської картки, які остання повинна була повернути та сплати проценти за користування кредитними коштами.
Факт надання кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням від 03.06.2021 та інформацією АТ «Універсал Банк» від 17.04.2026.
Суд вважає зазначені докази належними та такими, що підтверджують факт перерахування позичальнику на визначений ним рахунок кредитних коштів.
Разом з тим, відповідачка порушила умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконувала свого зобов`язання щодо сплати грошових коштів в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами підтверджується наданими позивачем належними та допустимими доказами - копією кредитного договору, платіжним дорученням, розрахунками заборгованості, які є повними, чіткими, об`єктивними, узгоджується з умовами кредитного договору, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
При цьому, суд враховує, що відповідач обґрунтованого заперечення проти розрахунку заборгованості у відзиві не навела і жодним чином позовні вимоги в цій частині не спростувала.
Таким чином суд встановив наявність у ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №710284753 від 03.06.2021 у загальному розмірі 11 389,06 грн, з яких 7834,48 грн борг за тілом кредиту та 3554,58 грн борг з відсотків.
При цьому суд враховує, що у спірних правовідносинах відбулася заміна кредитора, внаслідок чого до позивача перейшли права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», які останнє набуло від ТОВ «Таліон Плюс», яке, у свою чергу, набуло їх від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відтак, позивач має право вимагати від відповідачки сплати заборгованості за кредитним договором.
Що стосується строку позовної давності, то слід зазначити наступне.
Згідно положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).
Як встановлено судом, позивач звернувся до суду із вказаним позовом 31.03.2026, позовні вимоги заявлені щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 03.06.2021 по 02.08.2021.
Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений закон набрав чинності 02.04.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 за №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінений з 24.00 годин 30.06.2023
Крім того, 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому було неодноразово продовжено та дії на час ухвалення даного рішення.
Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17.03.2022.
Надалі Законом України від 08.11.2023 № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30.01.2024.
Законом України №4434-IX від 14.05.2025 «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» виключено п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Вказаний Закон набрав чинності 04.09.2025.
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк позовної давності був продовжений від початку воєнного стану до 29.01.2024, а після 30.01.2024 перебіг такого строку зупинився і такий стан тривав до 04.09.2025.
Отже доводи відповідача про те, що позовна давність за спірними правовідносинами сплинула є помилковими.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулось з позовом з дотриманням строків позовної давності та наявні підстави для стягнення заборгованості в повному розмірі.
Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. 
Крім того, відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу. 
Так, в межах цієї справи позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» отримував правову допомогу адвокатського об`єднання «Соломко та партнери», що підтверджується договором про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, додатковою Угодою №25771236260 від 01.09.2025 до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, актом прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025, які суд вважає належними та допустимими доказами.
Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному позивачем розмірі - 7000,00 грн., що відповідно до акту від 29.12.2025 складається з вартості послуги з складання позовної заяви (2 години) - 5000,00 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості (2 години) - 1000,00 грн., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів (1 година) - 500,00 грн., підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів (1 година) - 500,00 грн.
Згідно з ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При цьому, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
За висновком, викладеним у п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, § 268).
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату гонорару адвокату, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Оцінивши обставини справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації спірних правовідносин - стягнення кредитної заборгованості, усталеність законодавства та судової справи в цій категорії справ, обсяг фактично наданих адвокатом послуг (вивчення матеріалів справи, складання запиту, клопотання та позовної заяви, яка здебільшого містить цитування норм чинного матеріального та процесуального законодавства, є типовою та шаблонною), витраченим на це часом - загалом 6 годин з урахуванням того, що правова допомога надається за відповідним договором щодо невизначеного кола боржників, виходячи з критеріїв реальності адвокатських послуг, розумності їх розміру, принципів верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу -7000,00 грн. завищеним неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних наданих послуг, а також ціною позову. В даному випадку позивач не довів, що визначений ним розмір правової допомоги повною мірою відповідає принципам розумності та співмірності.
Суд вважає, що відсутність в даній справі будь-яких заперечень щодо витрат на правничу допомогу та клопотання про зменшення їх розміру від відповідачки, не впливає на вищевказані висновки.
З урахуванням вищевикладеного мотивів, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі і вважає, що цей розмір необхідно зменшити, стягнувши з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі до 4000,00 грн, що забезпечить баланс рівноваги між інтересами сторін у справі, відповідатиме принципу розумності та співмірності, визначеного одним з основних критеріїв стягнення таких витрат.
Керуючись ст.2,4,5,12,13,76-82,89,137,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6, кабінет 13) заборгованість за кредитним договором № 710284753 від 03.06.2021 в загальному розмірі 11389,06 грн, в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору 2662,40грн, понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн, усього 18 051(вісімнадцять тисяч п`ятдесят одну) гривню 46 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        М.В.Сидорова