КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 367/12065/25 Головуючий в суді І інстанції:Кравчук Ю.В.
Провадження № 33/824/3329/2026 Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Лантуха Ярослава Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 27 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 811482 від 02 липня 2025 року - 02 липня 2025 року о 01 год. 10 хв. у АДРЕСА_2, водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом «Seat Toledo», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» та підтверджується висновком № 003095, чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 27 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. на користь держави. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 08 червня 2026 року адвокат Лантух Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Доводи апеляційної скарги адвокат Лантух Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , обґрунтовував тим, що лікар КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» здійснив огляд без забору крові та сечі, грунтуючись виключно на зовнішніх ознаках.
Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Лантух Я.В., зазначає, що встановлений у ОСОБА_1 діагноз - цукровий діабет 1 типу, може зумовлювати прояви, які ззовні нагадують ознаки алкогольного сп`яніння.
Також захисник посилається на те, що рапорт працівника поліції не може слугувати самостійним та однозначним доказом винуватості особи у вчинення адміністративного правопорушення.
Адвокат Лантух Я.В. та сама ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримували, просили її задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним у апеляційній скарзі.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.
Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 811482 від 02 липня 2025 року, з якого вбачається, що 02 липня 2025 року о 01 год. 10 хв. у АДРЕСА_2, водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом «Seat Toledo», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» та підтверджується висновком № 003095, чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
- у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.07.2025 року № 003095, відповідно до якого на час огляду - 02.07.2025 року о 01 год. 58 хв., ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння згідно МКХ-10 (а.с. 3);
- у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 02 липня 2025 року (а.с. 4);
- у інформації з системи «АРМОР» щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія категорії В та інформації щодо транспортного засобу «Seat Toledo», д.н.з. НОМЕР_1 , власницею якого є та яким, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, керувала ОСОБА_1 (а.с. 5-6);
- у рапорті старшого лейтенанта поліції Володимира Хомича від 04.07.2025 року з якого вбачається, що при оформленні адміністративного протоколу серії ААД № 811482 відносно водія ОСОБА_2 у фабулі протоколі було зазначено: «з ознаками алкогольного сп`яніння», замість вірного: «в стані алкогольного сп`яніння», оскільки наявний висновок лікаря-нарколога № 003095 (а.с. 7);
- у копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003095 віл 02.07.2025 року, з якого вбачається, що поведінка ОСОБА_1 на момент огляду була напружена, мова змазана, наявна сухість у роті, хода нестійка з помітним хитанням, а запах алкоголю з ротової порожнини наявний на відстані. Заключним діагнозом є стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, згідно МКХ-10 F10.0, клінічно (а.с. 51);
- даними відеофайлів «811482-1», «811482-2», «811482-3» з нагрудних камер працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. На відеозаписі зафіксовано, що транспортний засіб «Seat Toledo», д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено під час дії комендантської години. У ході спілкування з водієм та встановлення її особи, у останньої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим патрульним поліції було висловлено вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 висловила відмову (фрагмент відеозапису з 0:08:42), однак виявила бажання проїхати до закладу охорони здоров`я. У закладі охорони здоров`я водій відмовилась проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» (момент відеозапису 2:16:05), у зв`язку з чим лікар-нарколог, здійснивши медичний огляд ОСОБА_1 , встановила стан алкогольного сп`яніння клінічно (момент відеозапису з 2:18:00). На відеофайлах «811482-2», «811482-3» відображено процедуру складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення та ознайомлення водія з ними. ОСОБА_1 відмовилась від підпису зазначених матеріалів (а.с. 8).
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.
Обставини, зазначені в протоколах узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції наданим відеозаписом, на якому відображені події, які відбувалися 02 липня 2025 року за участю ОСОБА_1 .
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що лікар КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» здійснив огляд без забору крові та сечі, грунтуючись виключно на зовнішніх ознаках, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.
Відповідно до п. 6 розділу ІІнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. 
Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
З наявного у матеріалах справи відеозапису з боді-камер патрульних поліції вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціальних технічних засобів, враховуючи той факт, що обов`язкове проведення лабораторних досліджень для встановлення стану алкогольного сп`яніння, законодавством не передбачене.
У зв`язку з цим, лікар-нарколог встановила діагноз на підставі клінічних ознак алогольного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 при огляді (фрагмент відеозапису з 2:18:00), які повністю відповідали клінічним ознакам, встановленим у розділі F10 «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю» класу V «Розлади психіки та поведінки» Міжнародної статистичної класифікації хвороб та проблем, пов`язаних зі здоров`ям 10-го перегляду (МКХ-10).
Встановивши діагноз, лікарем-наркологом було складено акт медичного огляду, на підставі якого було видано висновок про те, що водій знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим патрульними поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, в ході вивчення матеріалів справи під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, у тому числі відеозапису з нагрудних камер патрульних поліції, судом апеляційної інстанції також підтверджено наявність у ОСОБА_1 зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, які були зафіксовані як працівниками поліції, так і лікарем-наркологом під час проведення медичного огляду.
При цьому на відеозаписі «811482-1» з 1:56:46 пасажирка транспортного засобу, звертаючись до працівників поліції на захист водія, зазначає: «А ви не розумієте, ні? Є якась проблема, ну випила, ладно», що також узгоджується з іншими дослідженими у справі доказами та підтверджує наявність обґрунтованих підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що встановлений у ОСОБА_1 діагноз - цукровий діабет 1 типу, може зумовлювати прояви, які ззовні нагадують ознаки алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки такий діагноз не звільняє водія транспортного засобу від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння у разі виявлення ознак працівниками патрульної поліції.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під наявністю у особи ознак сп`яніння необхідно розуміти припущення поліцейського про можливу наявність у особи такого стану, яке грунтуються на порівнянні фізичного стану та поведінки особи і із станом та поведінкою, які визначені нормативними документами і указують на наявність такого стану. У будь-якому випадку висновок поліцейського про наявність у особи ознак сп`яніння містить суб`єктивний характер. Поліцейськими було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що і стало підставою висунути вимогу про необхідність проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати самостійним та однозначним доказом винуватості особи у вчинення адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки наявний у матеріалах справи рапорт патрульного поліції оцінено у сукупності з іншими вищенаведеними доказами, об`єктивність яких суд апеляційної інстанції не ставить під сумнів.
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Ірпінського міського суду Київської області від 27 травня 2026 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Лантуха Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лантуха Ярослава Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 27 травня 2026 року залишити без задоволення.
Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 27 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «26» червня 2026 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко