Провадження № 2/641/3247/2026 	Справа № 641/4180/26 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 липня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі головуючої судді Василенко О.Я., за участю секретаря судового засідання Кривенко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
установив:
ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до Слобідського районного суду міста Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовом  ОСОБА_1 , в якому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 5448403 від 09.04.2025 у розмірі 72174.23 грн, а також також сплачений судовий збір в сумі 2 662,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 25000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 09.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 (далі – позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 5448403 (далі – Договір), в електронному вигляді за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства. Сторони погодили, що Товариство зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тіло кредиту (загальний розмір) складає: 15000.00 гривень; строк кредиту 360 днів.
28.11.2025 було укладено договір № 28-11/25/Л, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором станом на день формування позовної заяви становить 72174.23 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 14999.99 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 31719.26 грн; заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості - 17954.98 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 7500.00 грн.
Відповідач правом на відзив не скористалася.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Слобідського районного суду міста Харкова від 05.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судові засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач в судові засідання 03.06.2026 та 01.07.2026 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток на адресу останнього відомого місця проживання, та окрім того публікацією оголошення про виклик через вебпортал Судової влади України. Поштові повідомлення повернулися з відміткою: «адресат відсутній», що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням, причини неявки суду не повідомила.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом
09.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі – Товариство) та ОСОБА_1 (клієнт) за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи Товариства укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5448403 (далі – Договір), відповідно до якого Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити Комісію (якщо передбачена Договором) і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) 15 000,00 гривень; строк кредитування 360 днів; періодичність платежів - кожні 10 днів. Детальні терміни (дати) повернення (виплати) кредиту та сплати комісії (якщо передбачена Договором), процентів визначені в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору; стандартна процентна ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, знижена процентна ставка становить 0,0100% застосовується на таких умовах: Якщо Клієнт до 18.04.2025 (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . У випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) клієнтом своїх грошових зобов`язань за Договором Товариство має право нарахувати штраф у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання.
На виконання Договору Товариство видало кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідача  НОМЕР_1 через платіжну систему платіжного провайдера ТОВ «ФК «Пейтек», що підтверджується повідомленням платіжного провайдера від 01.12.2025 №20251201-899.
28.11.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір № 28-11/25/Л, відповідно до якого на підставі Реєстру Боржників від 28.11.2025 ТОВ «Лінеура Україна» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до відповідача за Договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальна сума заборгованості відповідача за Договором становить становить 72174.23 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 14999.99 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 31719.26 грн; заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості - 17954.98 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 7500.00 грн.
Отже, між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, відповідно до п.6 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Суд встановив, що Договір укладено за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС), частиною якої є офіційний вебсайт Товариства та мобільний застосунок, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписано з боку відповідача 09.04.2025 об 14:00:20 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 89189, що отриманим нею на фінансовий номер, зазначений при реєстрації, що відповідає приписам п. 6 ст. 3 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 12 ч. 1 ст. 1, ст.17 Закону «Про електронні довірчі послуги». Отже, оскільки Договір підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».
На виконання Договору Товариство надало відповідачу кредит в сумі 15000,00 грн. Кредит надано через платіжну систему платіжного провайдера, що надає послуги позивачу. Отже первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Договору.
На підставі договорів факторингу позивач набув права вимоги до відповідача за Договором. 
Відступлення права вимоги відповідає умовам Договору (п. 5.1.3), а також положенням ст. 1077, 1080, 1082 ЦК України. В силу вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за Договором відбулася заміна кредитора, а позивач набув статусу нового кредитора.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині заборгованості за сумою отриманого кредиту 14999,00 грн.
Щодо нарахування процентів за користування кредитом суд встановив таке.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.
Відповідно до п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів.
З наданих суду розрахунків заборгованості вбачається, що на дату уступлення прав вимоги заборгованість за процентами за користування кредитом становила 317719,26 грн за період з 09.04.2025 по 28.11.2025. Після отримання прав вимог за Договором позивач нарахував проценти за користуання кредитом у розмірі 17954,98 за період з 29.11.2025 по 03.04.2026. Отже, проценти нараховані в межах строку кредитування та за процентними ставками, погодженими в Договорі. 
Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею/штрафами суд зазначає таке.
Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Указом Президента України № 64/2022 від 22.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та станом на день розгляду справи не закінчився та не скасовано.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 розяснила, що норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Заначений принцип відображений також у Рішенні Конституційного Суду України від 13.03.2012 у справі № 5-рп/2012. Відтак, хоч зміни в Закону України «Про споживче кредитування» прийнятий пізніше, проте статтею 4 ЦК України встановлено, що інші закони України приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, а на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до Верховної Ради проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проект закону про внесення змін до ЦК України, які мають розглядатися одночасно. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні зміни до ЦК України подані не були, то з огляду на положення статті 4 ЦК України та позицію Конституційного Суду України застосування колізійного принципу lex posterior derogat priori (лат. «пізніший закон скасовує попередній») у цій ситуації неможливе
За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 7500,00 грн не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором підлягають задоволенню в сумі 64674,23 грн, яка складається з: 14999,00 грн за сумою кредиту, а також 31719,26 грн + 17954,98 грн – за нарахованими процентами за користування кредитом.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивач надав суду платіжну інструкцію на підтвердження сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. 
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 25000,00 грн позивач надав договір про надання правової допомоги від 02.07.2024 №02-072024, що укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассінстанс» в особі керуючого партнера Бурдюг Тетяни Вікторівни, прайс-лист АО «Лігал Ассінстанс», заявку про надання юридичної допомоги №1205 та витяг з Акту №31 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026 на загальну суму 25000,00 грн.
Між тим вказаний договір не містить беззаперечних відомостей, що вказаний договір укладено саме для надання правничої допомоги саме у цій справі. Так, позовна заява від позивача були подані суду директором ТОВ «Факторинг Партнерс» Я. Сердійчук.
Зважаючи, що процесуальні документи подано особою, яка перебуває у трудових відносинах з відповідачем, його посада передбачає здійснення функцій представництва юридичної особи – позивача, в тому числі і з юридичного захисту, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки їх розумну необхідність не доведено.
Отже, суд дійшов висновку, що судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача в сум ісплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 293, 294 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором № 5448403 від 09.04.2025 у розмірі 64674,23 грн, а також понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521.
Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.Я.Василенко