ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1542/26 Справа № 185/1184/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Косюк А. П. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 травня 2026 року       м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Киричка Григорія Олексійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, місце роботи: Павлоградський УЕГГ Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», водій, пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 22 січня 2026 року о 17 годині 40 хвилин в м. Павлоград, вул. Харківська, 114, гр. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР України. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, (протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №573095 від 22 січня 2026 року).
Крім того, 22 січня 2026 року о 17 годині 40 хвилин в м. Павлоград, вул. Харківська, 114, гр. ОСОБА_1 вживав алкоголь (коньяк) після дорожньо – транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «Є» ПДР України. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ч. 4 ст. 130 КУпАП, (протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №573100 від 22 січня 2026 року).
Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Киричок Г.О. подав апеляційну скаргу в якій просить змінити постанову суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративно відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та в цій частині закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КупАп.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в резолютивній частині постанови судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 9 КУпАП, правопорушника взагалі не визначено винуватим.
Вказує, що суд першої інстанції не надав правової оцінки неправильно складеному працівником поліції електронному протоколу, оскільки зазначена в ньому фабула правопорушення не узгоджується з диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП, діючою на 22.01.2026 року.

ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
Потерпілий заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Постанова суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністратинвої відповідальності за ст. 124 КУпАП не оскажується, а тому апеляційним судом не переглядається.
Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що фабула протоколу не відповідає диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП суд не бере до уваги та вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч. 4 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду
Згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.
В даному випадку правове значення має правильність кваліфікації дій порушника, яка зазначається в графі «чим порушив вимоги п. 2.10 є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП», що фактично і зазначено працівниками поліції при кваліфікації дій правопорушника.
Вказана кваліфікуюча ознака, яка має місце в діях водія ОСОБА_1 доводиться зібраними по справі доказами.
Апеляційний суд вважає здобуті у справі докази є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 та у ході апеляційного розгляду апеляційним судом не отримано даних, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції та невідповідність їх дій вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпційфакту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Враховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд- 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Киричка Григорія Олексійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , — залишити без задоволення.
Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя А.О. Пістун