Справа № 172/214/26
Провадження № 2/172/102/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 окремої механізованої бригади Сухопутних військ Збройних Сил України, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, - 

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов позов  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. 
Ухвалою суду від 04.03.2026 року залучено до участі у справі як третю особу Моторне (транспортне) страхове бюро України.
Ухвалою суду від 26.03.2026 року замінено первісного відповідача у справі Військову частину НОМЕР_1 на належного відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України.
Ухвалою суду від 07.05.2026 року залучено до участі у справі як співвідповідача Військову частину НОМЕР_1 НОМЕР_2 окремої механізованої бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_3 вказує, що позивач ОСОБА_1 має на праві власності автомобіль «OPEL ASCONA» номерний знак НОМЕР_3 , 1988 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , червоного кольору. 23.10.2025 року о 18:00 год. по АДРЕСА_1 водій ОСОБА_2 , керуючи танком Т-64 Б1В бортовий номер 921, власником якого є Військова частина НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем позивача під його керуванням. Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2025 року у справі № 172/2760/25 ОСОБА_2 визнано винним за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Постанова суду першої інстанції набрала законної сили. Внаслідок ДТП автомобілю позивача заподіяні механічні пошкодження, тобто позивачу завдано матеріальної шкоди, з урахуванням відновлювального ремонту, яка становить 35675,47 грн. Крім того, позивачем витрачені кошти на оплату проведення експертизи в сумі 10000,00 грн. та витрати на поїздки до лікарні та на експертизу в сумі 12000,00 грн. Просить суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 окремої механізованої бригади Сухопутних військ Збройних Сил Українина користь позивача загальну суму відшкодування 57675,47 грн. та судові витрати у справі, а також зазначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою становлять не менше 5000,00 грн.
Представник позивача Лащенко В.А. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача-1 Чепіков О.О. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України.
Представник відповідача-2 Зубрицький О.В. надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Вказує, що 23 жовтня 2025 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 під час ДТП виконував завдання, спрямоване на забезпечення відсічі збройної агресії російської федерації, тому не може бути притягнутий до відповідальності за завдання збитків. Посилається на бойовий імунітет, тобто звільнення військовослужбовців від відповідальності, у тому числі кримінальної, за втрати особового складу, бойової техніки чи іншого військового майна, наслідки застосування збройної та іншої сили під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань з оборони України із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), настання яких з урахуванням розумної обачності неможливо було передбачити при плануванні та виконанні таких дій (завдань) або які охоплюються виправданим ризиком, крім випадків порушення законів та звичаїв війни або застосування збройної сили, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Крім цього, вказує, що автомобілю позивача на момент ДТП було 37 років, а згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів № 142/5/2092 для автомобілів старше 12 років при розрахунку шкоди нараховується максимальний фізичний знос. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11, ст. 1192 ЦК України, якщо вартість ремонту перевищує ринкову вартість авто, власникові відшкодовується лише ринкова вартість за вирахуванням залишків. Позивач вимагає 35675 грн. що, ймовірно перевищує ринкову ціну всього автомобіля такого віку на ринку України. Разом з тим, відповідач не приймав участі та не був присутнім під час проведення дослідження та, більш того, не знав про його проведення, чим були порушені його права у прийнятті участі та захисту прав та інтересів при проведенні такого дослідження. Також зазначає, що завищена вартість експерта, вартість послуги експерта ОСОБА_4 є явно неспівмірною зі складністю справи. Огляд авто 1988 року не потребує високотехнічних досліджень. Просимо суд застосувати ч. 4 ст. 137 ЦПК України та зменшити ці витрати до розумного мінімуму. Відповідач зауважує, що, проаналізувавши норми права та обставини, за яких сталася ДТП, даний випадок не підлягає під визначений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перелік обставин, за яких страховик або МТСБУ не відшкодовує заподіяну шкоду, а отже, позивачу доцільно звернутися з даним позовом саме до МТСБУ. Тож, враховуючи наведене, військова частина НОМЕР_1 не є належним відповідачем у даній справі. Позивач вимагає стягнути 12000 грн. на поїздки до лікарні та на експертизи, однак позивачем не надано жодного чека на пальне, квитанції на послуги таксі, проїзних документів або договорів оренди авто. Не надано доказів, що ці поїздки взагалі відбувалися і що вони були необхідні саме внаслідок ДТП. Ця сума є вигаданою та спрямована на безпідставне збагачення позивача за рахунок бюджетних коштів ЗСУ. Вказує, що ОСОБА_2 діяв в умовах воєнного стану, тобто в крайній необхідності. Зупинка танку Т-64 на відкритій місцевості під час активності ворожих БПЛА (як зазначено у свідченнях ОСОБА_2 в постанові суду) призвела б до знищення дорогоцінної техніки та загибелі екіпажу. Виконання наказу та збереження боєздатності підрозділу є пріоритетом згідно зі Статутами ЗСУ.
Третя особа про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, письмової пояснення щодо предмета спору до суду не подала.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до свідоцтва про свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником автомобіля «OPEL ASCONA» номерний знак НОМЕР_3 , 1988 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , червоного кольору.
Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2025 року у справі № 172/2760/25 ОСОБА_2 визнано винним за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП за те, що він 23 жовтня 2025 року о 18:00 год. по вул. Молодіжна в с. Гришаї Синельниківського району Дніпропетровської області, керуючи танком Т-64 Б1В бортовий номер 921, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та розміщення транспортного засобу на проїзній частині, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем «OPEL ASCONA» номерний знак НОМЕР_3 . В результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.
Постанова суду набрала законної сили 06.01.2026 року.
Згідно з висновком експерта № 10414 від 17.11.2025 року, проведеним експертом-товарознавцем ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобілю «OPEL ASCONA» номерний знак НОМЕР_3 , 1988 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 35675,47 грн.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 35675,47 грн.
Щодо твердження представника відповідача-2 про застосування до дорожньо-транспортної події за участю військовослужбовця ОСОБА_2 бойового імунітету, суд зазначає, що бойовий імунітет в даній ситуації не може бути застосовано, так як зіткнення сталося не у бойовій обстановці, а на дорогах загального користування, що потребує дотримання не лише бойових статутів, під час пересування дорогами загального користування, а й Правил дорожнього руху та вимог безпеки. У селі Гришаї на час ДТП не велося бойових дій та на даний час не відбуваються бойові зіткнення. Не можна визнати дії ОСОБА_2 як здійснені в умовах крайньої необхідності так як у даному випадку, на думку суду, можна було б уникнути ДТП. 
Щодо позовних вимог про стягнення коштів на оплату проведення експертизи в сумі 10000,00 грн. та витрат на поїздки до лікарні та на експертизу в сумі 12000,00 грн. суд зазначає, що плата за проведення експертизи завищена, позивачем надано квитанцію про оплату послуг експерта, однак разом з тим, не надано розрахунку вартості експертизи, кількості затрачених годин, матеріалів тощо. Тому суд приходить до висновку про стягнення коштів на оплату проведення експертизи в сумі 5000,00 грн. Сума витрат на поїздки до лікарні та на експертизу підтверджена позивачем лише розпискою, однак жодного офіційного документа як то платіжний документ, фіскальний чек тощо позивачем не надано, у зв`язку з чим вказані витрати не підлягають стягненню.
Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність військовослужбовців, які керують бойовими машинами, в тому числі танком, за твердженням МТСБУ, не підлягає страхуванню то позовні вимоги до останнього не підлягають задоволенню.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди частково з підстав вказаних вище.
Щодо вирішення судових витрат суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).
Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 16, 22, 1166, 1188 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 279 ЦПК України, –
У Х В А Л И В

1. Позов  ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 окремої механізованої бригади Сухопутних військ Збройних Сил України, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити частково.
2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 окремої механізованої бригади Сухопутних військ Збройних Сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 матеріальну шкоду завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 35675,47 грн. та витрати за проведення експертизи в сумі 5000,00 грн., а всього 40675 (сорок тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 47 копійок.
3. В іншій частині позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 окремої механізованої бригади Сухопутних військ Збройних Сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 судові витрати зі сплати судового збору за подання позову до суду в сумі 938,76 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя   І.Г. Битяк