ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3342/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухове майно Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області Кубая Володимира Романовича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), в інтер6есах якої діє адвокат Чехов Денис Анатолійович, звернулася до суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області Кубая Володимира Романовича (далі – відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Кубай Володимира Романовича, Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 29 грудня 2025 року №82668497 про відмову ОСОБА_1 в проведенні реєстраційних дій;
- ???зобов?язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Кубай Володимира Ровановича, Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до державного реєстратора із заявою щодо проведення реєстраційних дій на нерухоме майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак 29.12.2025 відповідачем прийнято рішення №82668497 про відмову в проведенні реєстраційних дій. 
Рішення державного реєстратора про відмову в проведенні реєстраційних дій мотивовано тим, що заявником подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. В рішенні зазначено, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та його архівних складових відсутні відомості щодо зареєстрованого за заявником прав власності на квартиру АДРЕСА_2 . На запит державного реєстратора №3.23/348 від 13.11.2025 отримано відповідь Донецької обласної державної адміністрації №6/3006/0/41-25/05.1 від 17.11.2025 та встановлено, що надати інформацію щодо зареєстрованих до 01.01.2013 прав власності, що зберігаються в архівних справах, на сьогоднішній день не вбачається за можливим. Заявником також не було надано необхідної інформації щодо зареєстрованих прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року. 
Позивач вважає, що рішення державного реєстратора від 29.12.2025 № 82668497 є незаконним та прийнятим з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», так як при наявності оригіналів всіх необхідних документів в паперовій формі, які в собі містять відомості про виникнення та реєстрацію за позивачем права власності до 1 січня 2013 року, відповідачем відмовлено в державній реєстрації речових прав, а що позбавляє позивача права отримати грошове відшкодування, грошові виплати або компенсації за пошкодження (зруйнування) власного житла внаслідок військової агресії російською федерацією, реалізації права на отримання житла від держави як особою, яка втратила таке житло в наслідок агресії, а також позбавляє позивача реалізувати права власності на квартиру за відсутністю відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Ухвалою від 27.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін. 
Відповідно до довідок про доставку електронного листа, до електронного кабінету відповідача в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі доставлено: 26.02.2026 - позовну заяву з копіями доданих до позовної заяви документів (тобто у день надходження позову до суду) та 27.02.2026 - ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без виклику сторін від 27.02.2026 (тобто у день постановлення ухвали судом). 
Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується. 
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. 
У відповідності до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного суду України (далі – КАС України) неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів. 
Ухвалою від 27.02.2026 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано відповідні документи.
Виконавчий комітет Стрийської міської ради 09.03.2026 (вх. №19092) на виконання вимог ухвали від 27.02.2026 надав витребувані судом документи.
Представник позивача 24.03.2026 (вх. №24004) подав пояснення по справі.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 
ОСОБА_1 23.12.1997 на підставі договору купівлі-продажу придбала – у власність квартиру АДРЕСА_1 .
Вказаний договір 23.12.1997 посвідчено завідуючим Другої Горлівської державної нотаріальної контори Балицькою Л.А. та зареєстровано в реєстрі за №2-2371. 
Горлівським бюро технічної інвентаризації 06.01.1998 зазначена в договорі квартира АДРЕСА_1 в цілому, зареєстрована на праві особистої власності за ОСОБА_1 , та записана в реєстраційну книгу №164 за реєстраційним номером 45710, про що свідчить відповідний штамп, печатка та підпис начальника бюро технічної інвентаризації на зворотній стороні договору.
Позивач 13.11.2025 звернулася до відповідача із заявою про внесення відомостей про право власності на квартиру АДРЕСА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. До заяви позивачем було надано в оригіналах договір купівлі-продажу від 23.12.1997; технічний паспорт на приватизовану квартиру АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України; ідентифікаційний номер платника податків.
Відповідачем 13.11.2025 прийнято рішення № 81841984 про залишення заяви без руху. У рішенні зазначено, під час розгляду заяви від 13.11.2025 за реєстраційним номером 69940175 встановлено наявність обставин, які є підставою для залишення заяви без руху: неподання заявником чи неотримання державним реєстратором відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, а саме: керуючись п.3 ч.3 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», яким встановлено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрації прав здійснюється у зв`язку з вчиненням такої дії. У зв`язку із вищенаведеним та тим, що заявником не надано інформації від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав власності до 1 січня 2013 року, скеровано запит до Донецької обласної державної адміністрації.
Донецька обласна державна адміністрація листом від 17.11.2025 №6/3006/0/41-25/05.1 повідомила Виконавчий комітет Стрийської міської ради, що Донецька обласна державна адміністрація не відноситься до органів, уповноважених на здійснення державної реєстрацій прав, та не здійснює зберігання реєстраційних справ у паперовій формі. Відтак, надати інформацію про реєстрацію права власності до 01.01.2013 на об`єкт нерухомого майна (квартиру), розташований за адресою: АДРЕСА_4 , не вбачається можливим.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням юридичної особи з організаційно-правовою формою «комунальне підприємство» - Комунального підприємства «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» (код ЄДРПОУ 03336545) - є вул. Герцена, буд. 15, приміщення 20, м. Горлівка, Донецька обл., 84646, Україна, а її засновника - юридичної особи з організаційно-правовою формою «орган місцевого самоврядування» - Горлівської міської ради (код ЄДРПОУ 04052749) - проспект Перемоги, буд. 67, м. Горлівка, Донецька обл., 84646, Україна. Крім того, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи з організаційно-правовою формою «орган місцевого самоврядування» - Виконавчого комітету Горлівської міської ради (код ЄДРПОУ 26352682) - є проспект Перемоги, буд. 67, м. Горлівка, Донецька обл., 84646, Україна. Вищезазначені юридичні особи в стані припинення не перебувають, натомість населені пункти Горлівського району Донецької області включені до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, вся територія Горлівського району Донецької області тимчасово окупована російською федерацією.
Відповідачем 29.12.2025 прийнято рішення №82668497 про відмову в проведенні реєстраційних дій. У рішенні зазначено, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме:
Відповідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та його архівних складових відсутні відомості щодо зареєстрованого за заявником права власності на квартиру АДРЕСА_1 . На запит державного реєстратора №3.23/348 від 13.11.2025 отримано відповідь Донецької обласної державної адміністрації №6/3006/0741-25/05.1 від 17.11.2025 та встановлено, що надати інформацію щодо зареєстрованих до 01.01.2013 прав власності, що зберігаються в архівних справах, на сьогоднішній день не вбачається за можливе. Заявником також не було надано необхідної інформації щодо зареєстрованих прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року. Враховуючи вищенаведене, на даний час відсутня можливість встановити реєстрацію прав власності на об`єкт нерухомого майна, що виникла в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року. 
Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернулась з вказаним позовом до суду.
При вирішенні спору суд керувався таким. 
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав здійснюється у порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV (далі - Закон №1952-ІV) та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 (далі - Порядок №1127).
Згідно до частини 1 статті 2 Закону №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до пунктів 1-3 частини 3 статті 10 Закону №1952-ІV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, залишення заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані не пізніше трьох робочих днів з дня отримання відповідного запиту державного реєстратора безоплатно надати запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі. Особи, винні у порушенні строку надання інформації на запит державного реєстратора, несуть адміністративну відповідальність.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону №1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Стаття 23 Закону №1952-ІV регулює порядок залишення  заяви про державну реєстрацію прав без руху, відповідно до частини першої якої такими підставами є:
1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством;
1-1) відсутність документа, що підтверджує оплату адміністративних послуг у повному обсязі;
2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.
Відповідно до частини другої цієї статті державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху та невідкладно повідомляє про це заявника.
Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви.
Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху, з урахуванням часу, що минув до залишення такої заяви без руху.
Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для залишення заяви без руху. 
Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про залишення заяви без руху, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково (частина четверта статті 23).
Частиною п`ятою статті 23 Закону №1952-ІV передбачено, що у разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Частиною першою статті 24 Закону №1952-ІV встановлено перелік підстав відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема, згідно з пунктом 8 якої підставою для відмови в державній реєстрації прав є те, що після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху.
Частинами другою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття. Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.
Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України (частина 13 статті 15 Закону № 1952-IV).
Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 затверджений Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі – Порядок №1127).
За приписами пункту 12 наведеного Порядку, під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.
За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.
Виходячи із системного аналізу наведених вище норм Закону №1952-IV та Порядку №1127, суд зазначає, що при прийнятті заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, алгоритм дій державного реєстратора передбачає (за наявності визначених частиною першою статті 23 Закону №1952-IV підстав) приймати рішення про залишення без руху заяви і в подальшому, у разі не усунення у 30-денний строк підстав, які зумовлювали залишення без руху такої заяви, приймати рішення про відмову у реєстрації прав.
Судом встановлено, що реєстратором 13.11.2025 прийнято рішення про залишення без руху заяву позивача, з огляду на необхідність долучення документів.
Цього ж числа державний реєстратор звернувся до Донецької обласної державної адміністрації із запитом від 13.11.2025 №3.23/348 про надання інформації про те, чи зареєстровано до 01.01.2013 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Донецька обласна державна адміністрація листом від 17.11.2025 №6/3006/0/41-25/05.1 повідомила про неможливість надання запитуваної інформації, оскільки не відноситься до органів, уповноважених на здійснення державної реєстрацій прав, та не здійснює зберігання реєстраційних справ у паперовій формі. Окрім того, вся територія Горлівського району Донецької області тимчасово окупована російською федерацією, а населені пункти Горлівського району Донецької області включені до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. 
Державним реєстратором 29.12.2025 прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій на підставі пункту 4 частини першої статті 24 Закону №1952-IV: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну, припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, оскільки відсутня необхідна інформація щодо зареєстрованих прав, що виникли в установленому законом порядку до 1 січня 2013 року.
Такий висновок державного реєстратора ґрунтується на відповіді Донецької обласної державної адміністрації від 17.11.2025 №6/3006/0/41-25/05.1 та неподання самим заявником ОСОБА_1 підтверджуючих документів на виконання вимог рішення від 13.11.2025 про залишення без руху заяви про державну реєстрацію.
Крім того, позивач не надав відповідачу й будь-яких пояснень з цього приводу (заперечення щодо необхідності подати витребувані документи або ж доводи про неможливість отримати останні).
Водночас, нормами Закону № 1952-IV чітко встановлений наслідок невиконання заявником зазначених у рішенні про залишення без руху/зупинення розгляду заяви вимог державного реєстратора, а саме прийняття державним реєстратором рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Саме такий висновок сформулював Верховний Суд у постанові від 18.03.2024 у справі №620/4781/22, який в силу частини п`ятої статті 242 КАС України суд ураховує при розгляді цієї справи.
Даючи оцінку рішенню державного реєстратора від 29.12.2025 №82668497, суд висновує, що відсутність відомостей про наявність зареєстровано до 01.01.2013 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , як цього вимагає частина третя статті 3 Закону № 1952-IV, унеможливлює визнання дійсними таких речових прав за цією особою та є підставою для прийняття рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій.
Вказане свідчить про відповідність рішення державного реєстратора від 29.12.2025 №82668497 вимогам Закону №1952-IV та Порядку №1127.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Наведені позивачем аргументи позивач не спростовують висновку суду про відповідність рішення державного реєстратора від 29.12.2025 №82668497 вимогам Закону №1952-IV та Порядку №1127.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті рішення від 29.12.2025 №82668497 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому позов є безпідставним і у його задоволенні слід відмовити повністю. 
Відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в :
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області Кубая Володимира Романовича (вул. Шевченка, буд. 71, м. Стрий, Львівська область, 82400, код ЄДРПОУ 04055943) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О. П.