Номер провадження: 22-ц/813/3965/26 
Справа № 947/10140/24
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,
за участю секретаря – Скрипченко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст заяви про призначення експертизи.
22 березня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Рибак А.В., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просить поділити спільне сумісне майно подружжя. 
Одночасно з позовною заявою представником позивача адвокатом Рибаком А.В. було заявлено клопотання про призначення судової оціночної, будівельно-технічної експертизи, проведення якої просить доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2025 року призначено у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя судову оціночну, будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставити наступне питання:
1. Визначити ринкову вартість земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0383 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0045 та розташованого на неї житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 215,8 кв.м., житловою площею 96,8 кв.м.
2. Визначити ринкову вартість земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0231 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0057
3. Визначити ринкову вартість земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,048 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0065;
4. Визначити ринкову вартість самочинно збудованого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, площею 0,0231 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0057.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд призначив вказану судову оціночну, будівельно-технічну експертизу для з`ясування обставин, які виходять за межі предмету доказування, що є неприпустимим.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2025 року у справі було призначено судову оціночну, будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставлено наступні питання:
визначити ринкову вартість земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0383 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0045 та розташованого на неї житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 215,8 кв.м., житловою площею 96,8 кв.м.;
визначити ринкову вартість земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0231 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0057; 
визначити ринкову вартість земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,048 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0065;
визначити ринкову вартість самочинно збудованого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, площею 0,0231 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0057 з зазначенням вартості такого будинку з урахуванням введення його до експлуатації та без такого; 
визначити з яких будівельних матеріалів та конструктивних елементів було збудовано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, площею 0,0231 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0057 з зазначенням кількості таких матеріалів та ринкової вартості.
Відповідно до листа ОНДІСЕ вбачається, що ухвала суду про призначення експертизи надійшла до експертної установи 08.04.2025 року.
18 квітня 2025 року судовим експертом ОНДІСЕ В.Ярован до суду було направлено клопотання про витребування додаткових матеріалів та здійснення оплати експертизи.
05 травня 2025 року від представника позивача адвоката Рибак А.В. надійшло клопотання про витребування від Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради документації з землеустрою.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2025 року було витребувано від Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради належним чином засвідчені копії наступних документів : документацію із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер 5110136900:41:003:0045, яка розташована по АДРЕСА_1 , у повному обсязі, у т.ч. з каталогами координат; документацію із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер 5110136900:41:003:0057, яка розташована по АДРЕСА_1 , у повному обсязі, у т.ч. з каталогами координат; документацію із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер 5110136900:41:003:0065, яка розташована по АДРЕСА_1 , у повному обсязі, у т.ч. з каталогами координат. Погодження проведення експертизи у строк понад 90 календарних днів.
23 червня 2025 року Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради надало до суду лист, яким повідомило, що до Департаменту не надходили документації із землеустрою щодо земельних ділянок за вищевказаними кадастровими номерами.
14 липня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання представника позивача, яким до матеріалів справи була надана довідка ТОВ «Проєкт-Д» від 17.06.2025 року, з якої вбачається, що провести технічну інвентаризацію за адресою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не є можливим, оскільки відсутній доступ до об`єкта. Крім того, було надано квитанцію про сплату проведення експертизи в розмірі 50889,60 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року провадження в частині позовних вимог щодо розподілу транспортних засобів - автомобіля «Тоуоtа», моделі «RAV-4 Нуbrid», 2021 року випуску, д/н НОМЕР_1 та автомобіля марки «Нуundai», моделі «Іоniq 5», 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 було закрито. 
На вказану ухвалу суду представником відповідача подано апеляційну скаргу.
Постановою Одеського апеляційного суду від 25 листопада .2025 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року залишено без змін.
18 грудня 2025 року до канцелярії суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Рибака А.В., яким він просить направити матеріали цивільної справи №947/10140/24 до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової експертизи за ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.03.20205 року за наявними матеріалами справи, а також просить зобов`язати відповідача ОСОБА_1 не перешкоджати та надати доступ до об`єктів нерухомого майна, що є предметом спору та експертного дослідження.
Суд першої інстанції вмотивовано зауважив про те, що оцінка майна є ключовим і спірним питанням при поділі майна подружжя, оскільки вона визначає реальну вартість об`єктів (житлова нерухомість, земельні ділянки, авто, бізнес), що діляться, а її невідповідність або суперечка щодо неї (якщо подружжя не домовилось) є головною підставою для призначення судової експертизи для встановлення ринкової вартості, що забезпечить справедливий розподіл майна, як в натурі, так і шляхом компенсації. Якщо майно неможна поділити порівну в натурі, один із подружжя отримує більше, а іншому виплачується компенсація, що залежить від оцінки. Якщо подружжя в досудовому порядку домовились, їхня спільна оцінка може стати основою для суду. При розбіжностях суд призначає незалежного експерта, який визначає ринкову вартість шляхом порівняльного методу (аналогічні об`єкти). Суд оцінює докази кожної сторони. Отже, питання оцінки це основний інструмент для досягнення справедливого вирішення питання при поділі спільного майна подружжя.
Проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки, ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів, вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, складання висновку експерта про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки.
Сторони повинні забезпечити доступ експерта до спірного майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.
Якщо сторона не надає доступ до майна оцінки, суд роз`яснює сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, зокрема про те, що у разі ухилення учасника справи, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Тобто, суд може визнати факт відсутності доступу до майна або неможливість його оцінки як встановлену обставину, що не потребує доказування. Якщо сторона не надала доступу, суд може вважати її доводи (наприклад, щодо ціни) необґрунтованими і прийняти до уваги оцінку, надану іншою стороною чи незалежним експертом.
Суд першої інстанції звернув увагу, що ненадання доступу розцінюється як невиконання обов`язку щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що може мати негативні процесуальні наслідки для сторони, яка перешкоджає цьому, згідно з нормами ЦПК України.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, тобто не затягувати розгляд справи та не зловживати процесуальними правами.
Відповідно до ч.ч.1,3,4,5,6 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2025 року було призначено судову оціночну, будівельно-технічну експертизу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя
Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку, що для забезпечення всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи вбачається необхідним повторно направити в експерту установу – ОНДІСЕ ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2025 року про призначення судової оціночної, будівельно-технічної експертизи (з урахуванням уточнених доводів вказаної ухвали суду).
Крім того, у разі відсутності доступу до об`єкта дослідження, якщо це можливо за специфікою питання (наприклад, оцінка вартості нерухомості за документами), суд доручає експерту провести дослідження виключно за наявними матеріалами справи (письмовими доказами) або методом порівняльного аналізу.
Згідно зі ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. 
Відповідно ч.4 ст.103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.
Суд першої інстанції правильно вважав також уточнити питання до експертної установи, обмежившись лише питаннями щодо фактичної оцінки об`єктів спільного майна подружжя. 
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для забезпечення всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи вбачається необхідним призначити судову оціночну, будівельно-технічну експертизу з наступних питань: 
- визначити ринкову вартість земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0383 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0045 та розташованого на неї житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 215,8 кв.м., житловою площею 96,8 кв.м.; 
- визначити ринкову вартість земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0231 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0057; 
- визначити ринкову вартість земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,048 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0065; 
- визначити ринкову вартість самочинно збудованого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, площею 0,0231 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0057.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.
Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає за необхідно зазначити таке.
З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2024 представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Рибак А.В. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просить поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме: 
1) визнати за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 право спільної часткової власності по частки за кожним на: 
- земельну ділянку, площею 0,0383 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0045, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 215,8 кв.м, житловою площею 96,8 кв.м (кадастровий номер земельної ділянки 5110136900:41:003:0045); 
- земельну ділянку, площею 0,0231 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0057, за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,048 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0065, за адресою 
АДРЕСА_2 ) визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль «Тоуоtа», моделі «RAV-4 Нуbrid», 2021 р.в., д/н НОМЕР_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Нуundai», моделі «Іоniq 5», державний номерний знак НОМЕР_2 . Стягнути з ОСОБА_2 компенсацію, що полягає в різниці вартості автомобілів в розмірі 179447,1 гривень. 
3) визнати за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 право спільної часткової власності по частки за кожним на будівельні матеріали і конструктивні елементи, що у своїй сукупності становлять конструкцію будинку, що перебуває на земельній ділянці, площею 0,0231 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0057, за адресою 
АДРЕСА_3 ) визнати за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 права замовників будівництва самочинно збудованого будинку, що перебуває на земельній ділянці, площею 0,0231 га, кадастровий номер 5110136900:41:003:0057, за адресою АДРЕСА_1 , з правом подальшого введення будинку до експлуатації на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.
У даній цивільній справі позовні вимоги заявлені щодо поділу майна подружжя. Колегія суддів наголошує, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги у цій частині є неспроможними.
Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Одночасно апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Питання про призначення експертизи розглянуто по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвалу постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та подальшому оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 15 червня 2026 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

С.М. Сегеда