Справа № 638/14553/16-ц
Провадження № 2/638/416/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
24 квітня 2026 року        м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Шишкіна О.В.,
за участю секретаря судового засідання – Лозової А.О.,
відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

в с т а н о в и в:
У вересні 2016 року КП «Харківські теплові мережі» звернулось до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання з 01.06.2012 по 31.01.2017 року в сумі 12454,62 грн, інфляційні витрати у розмірі 2979,40 грн, 3 % річних - 434,03 грн та витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за якою надаються дані комунальні послуги. В порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з теплопостачання не здійснює, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість: за надані послуги з теплопостачання за період з 01.06.2012 по 31.08.2015 року у розмірі 5366,71 грн. У зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховані інфляційні витрати у сумі 2106,16 грн та 3% річних у сумі 217,16 грн.
Відповідач подав заперечення проти позову, в яких у задоволенні позову просив відмовити у зв`язку з використанням позивачем його конфіденційної інформації з порушенням Конституції України та Закону України «Про інформацію». Крім того зазначив, що письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачем не укладено, позивачем не надано доказів на підтвердження факту надання послуг теплової енергії відповідачу. Крім того, позивачем у позовній заяві порушено податкове законодавство, оскільки не зазначено про врахування ПДВ.
Представник позивача у поясненнях по справі зазначив, що між відповідачем і позивачем склалися фактично договірні відносини, оскільки КП «Харківські теплові мережі» надавало послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач користувався зазначеними послугами, від них не відмовлявся, претензій щодо їх якості не висловлював. Посилання відповідача на відсутність договору не є підставою для звільнення від сплати за житлово- комунальні послуги, оскільки законодавець не ставить в залежність від укладення письмового договору обов`язок по оплаті за надані комунальні послуги. Відповідно до вимог ч. 3, ст. 118 ЦПК України, позивач з об`єктивних причин не мав можливості реалізувати своє право на звернення до суду з позовною заявою, тому необхідно відраховувати строк позовної давності з моменту звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу, а саме з вересня 2015 року.
У серпні 2018 року КП «Харківські теплові мережі» подало заяву про збільшення позовних вимог, збільшивши строк нарахування заборгованості до 31.01.2017 та відповідно суму заборгованості до 12454,62 грн. Крім того, позивачем збільшено інфляційні втрати до 2979,40 грн та 3% річних до 434,03 грн.
У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав доповнення до заперечень проти позову, в яких знову зазначив про відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг та незаконність надання таких послуг без укладеного договору, звернув увагу на порушення позивачем податкового законодавства. Додатково зазначив, що квартира не є державною власністю, а належить йому на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.02.1998 № 1-98-104731. 
У березні 2018 року ОСОБА_1 подав клопотання про повернення позовної заяви та уточненої позовної заяви як таких, що підписані особами, що не мають повноважень, оскільки долучені до матеріалів справи довіреності видані з порушенням ЦК України та ЦПК України.
У травні 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву.
16 травня 2019 року ОСОБА_1 у судовому засіданні заявив про застосування позовної давності до позовних вимог КП «Харківські теплові мережі».
У червні 2025 року ОСОБА_1 подав клопотання про залишення без розгляду позовної заяви та уточненої позовної заяви як таких, що підписані особами, що не мають повноважень.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.10.2016 року у справі відкрито позовне провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце судового засідання.
Ухвалою суду від 14 лютого 2017 року за клопотанням відповідача витребувано у Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) відомості щодо наявності або відсутності у позивача письмової згоди на збирання (отримання), зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про ОСОБА_1 , що передбачена ст.2 Закону України «Про захист персональних даних», яка була використана при поданні до суду позовної заяви КП «ХТМ» від 06.09.2016 року.
20 лютого 2017 року позивач надав інформацію на виконання ухвали.
Ухвалою суду від 02 листопада 2017 року за клопотанням відповідача витребувано у Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) належним чином засвідчені копії ліцензії на теплопостачання, статуту підприємства із змінами та доповненнями на дату подання позовної заяви до суду. 
В судовому засіданні 25 січня 2018 року представником позивача надано належним чином засвідчені копії документів, витребувані ухвалою від 02.11.2017.
Протокольною ухвалою суду від 16 травня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про повернення без розгляду позовної заяви та уточненої позовної заяви. Прийнято до розгляду уточнену позовну заяву.
У судове засідання 14 квітня 2026 року представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити у зв`язку із пропуском позовної давності та на підставах викладених у відзиві та пояснення у справі.
Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Судом встановлено, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з теплопостачання згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-V від 24.06.2004, "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (надалі Правила), що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП «Харківські теплові мережі») та споживачами, які отримують ці послуги. 
У відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року №1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню КП «Харківські теплові мережі».
Відповідно до розпорядження Харківської обласної державної Адміністрації № 429 від 27.06.2001 року було створене Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі".
На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 № 1407 (із змінами, внесеними рішенням від 30.09.2003р. № 946) КП "Харківські теплові мережі" є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова.
КП "Харківські теплові мережі" здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг з теплопостачання споживачам м. Харкова, керуючись нормативно-правовими актами та затвердженими у встановленому порядку тарифами.
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ГУДМС України в Харківській області.
За вказаною адресою Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та протягом періоду з 01.06.2012 до 31.01.2017 надавалися послуги з опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, вартість яких не в повному обсязі сплачена споживачем, внаслідок чого станом на 31.01.2017 обліковується заборгованість у розмірі 12454,62 грн, що підтверджується Відомістю нарахування і оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу, складену КП «Харківські теплові мережі».
Згідно ст. 67 ЖК України (тут і далі в редакції чинній на 2012-2015 рр.) плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. 
Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. 
Згідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. 
Відповідно до п. 30, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (тут і далі в редакції чинній на 2012-2015 рр.), споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги в установлені договором строки. 
Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або до затверджених нормативів (норм) споживання.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
За таких обставин, безпідставними є доводи відповідача про відсутність укладеного договору на надання послуг з теплопостачання.
Суд зазначає, що між відповідачем і позивачем фактично виникло договірне зобов`язання, у якому КП «Харківські теплові мережі» надавало послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач користувався зазначеними послугами, від них не відмовлявся, претензій щодо їх якості не висловлював, та зобов`язаний сплатити їх вартість. 
Багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 , де розташована квартира відповідача, обладнана централізованою системою опалення та гарячого водопостачання, отже квартира відповідача під`єднана до мереж централізованого опалення.
Факт надання послуги з теплопостачання підтверджується актами включення, та відключення опалення житлового будинку АДРЕСА_2 (акт №173/4134 від 21.10.2015, акт №173/9373 від 05.04.2016)
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що посилання відповідача на відсутність договору не є підставою для звільнення від сплати за житлово-комунальні послуги з теплопостачання КП «Харківські теплові мережі», оскільки законодавець не ставить в залежність від укладення письмового договору обов`язок по оплаті за надані комунальні послуги.
З матеріалів справи встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання не виконував, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.06.2012 по 31.01.2017 року у розмірі 12454,62 грн.
Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у розрахунку, де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачем оплати. 
Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України відповідачем не спростовано правильність здійснених позивачем нарахувань, не надано доказів повної та своєчасної оплати спожитих ним житлово-комунальних послуг з теплопостачання, які надавалися позивачем, отже не спростовано заборгованість у розмірі 12454,62 грн за спожиті протягом періоду з 01.06.2012 до 31.01.2017 послуги з теплопостачання.
Доводи відповідача про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ЖК України у зв`язку з перебування квартири у його приватній власності, а не у державній, суд відхиляє, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що квартира належить відповідачу на праві власності.
При цьому, навіть у разі підтвердження права власності відповідача на квартиру, його обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг та утримання належного йому майна залишається незмінним, враховуючи положення ч. 4 ст. 319 та ст. 322 ЦК України.
Отже, обставини того перебуває квартира у користуванні чи у власності відповідача не мають суттєвого впливу на зміст спірних правовідносин, оскільки не звільняють відповідача ані від обов`язку утримувати належне йому майно, ані від обов`язку оплатити вартість фактично спожитих житлово-комунальних послуг.
Щодо доводів відповідача про неправомірне використання персональних даних, то вони не стосуються предмету доказування у справі, оскільки жодним чином не спростовують наявність у відповідача обов`язку з оплати фактично спожитих житлово-комунальних послуг. При цьому, запропонований відповідачем підхід повністю ігнорує та заперечує можливість судового захисту прав позивача до отримання від відповідача згоди на обробку персональних даних, що є недопустимим у правовій державі. Суд наголошує, що правомірна реалізація позивачем права на доступ до правосуддя та на справедливий судовий розгляд, гарантовані як Конституцією України, так і Конвенцією, не може свідчити про порушення законодавства про захист персональних даних.
Доводи відповідача про відсутність у представників позивача повноважень не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи містяться належним чином оформлені копії довіреностей на представників позивача, які подавала ті чи інші документи.
Щодо заяви відповідач про застосування позовної давності, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду 08.09.2016 року з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.06.2012 по 31.08.2015 року (в подальшому було збільшено до 31.01.2017). Тобто частина позовних вимог стосується стягнення заборгованості з період, щодо якого сплив строк позовної давності, а саме з 01.06.2012 по 07.09.2013.
Позовна давність протягом вказаного періоду не зупинялася та не переривалася, враховуючи що подання заяви про видачу судового наказу не перериває позовну давність.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Як зазначалось вище, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.
На підставі наданої позивачем відомості нарахування та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , достовірність якої не спростовано відповідачем, судом встановлено, що за період з 01.06.2012 до 07.09.2013 позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення заборгованість за житлово-комунальні послуги з теплопостачання у розмірі 1710,21 грн.
Таким чином, у зв`язку з пропуском позовної давності щодо цих позовних вимог, суд відмовляє у їх задоволенні. 
У зв`язку з викладеним, судом здійснено перерахунок заборгованості відповідача перед позивачем в межах позовної давності, тобто з 08.09.2013 до 31.01.2017 року, та встановлено, що заборгованість за послуги з теплопостачання за вказаний період становить 10744,41 грн.
З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. 
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати послуг з теплопостачання позивачем нараховано 2979,40 грн - індексу інфляції за час прострочення та 434,03 грн - 3% річних від простроченої суми. Суд погоджується зі здійсненим позивачем розрахунком, оскільки його здійснено в межах строку позовної давності, позивачем правильно визначено індекси інфляції, базу нарахування та періоди нарахувань. 
З урахування викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимоги та стягнення з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості у розмірі 10744,41 грн за надані послуги з теплопостачання за період з період з 08 вересня 2013 року по 31 січня 2017 року, три відсотки річних – 434,03 грн, інфляційні витрати – 2979,40 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє у зв`язку з пропуском позовної давності.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (89,222305198%), тобто у розмірі 1229,48 грн. 
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:
Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємство «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 08 вересня 2013 року по 31 січня 2017 року у сумі 10744,41 грн, з урахуванням інфляційних втрат у сумі 2979,40 грн та 3 % річних у сумі 434,03 грн, а всього заборгованість у розмірі 14157,84 грн (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят сім гривень 84 копійки). 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємство «Харківські теплові мережі» судовий збір у сумі 1229,48 грн (одна тисяча двісті двадцять дев`ять гривень 48 копійок). 
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Комунального підприємство «Харківські теплові мережі», адреса місцезнаходження: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ЄДРПОУ 31557119),
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 24 квітня 2026 року.

Суддя         О.В. Шишкін