ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 травня 2026 року справа №200/6867/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Блохіна А.А., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі № 200/6867/25 (головуючий І інстанції Абдукадирова К.Е.) за позовом Варбана Олександра Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Варбан Олександр Валентинович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі – відповідач 2), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:
- визнати неправомірними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 липня 2025 року №056550006497 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21 серпня 2025 року №056550006497 про відмову у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ” (Список №1);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ” (Список №1) від 08 липня 2025 року. із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 періодів роботи з 05 листопада 1999 року по 12 грудня 1999 року на посаді “оператора пилогазоуловлюючих установок” в ВАТ “Укрцинк”, з 13 грудня 1999 року по 31 грудня 1999 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець”, з 01 грудня 2000 року по 31 грудня 2000 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець”, з 01 вересня 2001 року по 22 жовтня 2004 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець” та до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1990 року по 15 квітня 1993 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 липня 2025 року №056550006497 про відмову у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ”;
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21 серпня 2025 року №056550006497 про відмову у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ”;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ” (Список №1) від 08 липня 2025 року, із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 періодів роботи з 05 листопада 1999 року по 12 грудня 1999 року на посаді “оператора пилогазоуловлюючих установок” в ВАТ “Укрцинк”, з 13 грудня 1999 року по 31 грудня 1999 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець”, з 01 грудня 2000 року по 31 грудня 2000 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець”, з 01 вересня 2001 року по 22 жовтня 2004 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець” та до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1990 року по 15 квітня 1993 року;
- в задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Відповідач 1 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального права.
Апелянт вважає правомірними спірні рішення про відмову позивачу в призначені пенсії за віком, оскільки відсутній необхідний стаж. Спірний стаж не підлягає зарахуванню з підстав, визначених спірними рішеннями відповідача 1.
Також, вважає, що суд втрутився в дискреційні повноваження пенсійного органу.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач подала заяву до органів Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (Список №1).
15 липня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було винесено рішення №056550006794 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ” (Список №1), яке мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу за Списком №1. 
Відповідач вважає, що позивач має страховий стаж 25 років 11 місяців 23 днів, а пільгового стажу за Списком №1 - 05 років 06 місяців 27 днів (згідно даних що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу).
До пільгового стажу за Списком №1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській не було зараховано періоди роботи з 13 грудня 1999 року по 18 лютого 2005 року та з 04 червня 2006 року по 19 жовтня 2008 року згідно Довідки №4 від 18 березня 2020 року, оскільки, на думку Відповідача, необхідно отримати акт зустрічної перевірки.
14 серпня 2025 року позивач повторно звернулася до органів Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (Список №1).
21 серпня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було винесено рішення №056550006794 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ” (Список №1), яке мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу за Списком №1. Відповідач вважає, що позивач має страхового стажу 26 років 00 місяців 13 днів, а пільгового стажу за Списком №1 - 05 років 06 місяців 27 днів.
До пільгового стажу за Списком №1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській не було зараховано періоди роботи з 13 грудня 1999 року по 18 лютого 2005 року та з 04 червня 2006 року по 19 жовтня 2008 року згідно Довідки №4 від 18 березня 2020 року, оскільки, на думку Відповідача, необхідно отримати акт зустрічної перевірки. Тобто відмова є аналогічною до відмови ГУ ПФУ в Харківській області.
Судом установлено, що згідно розрахунку стажу до пільгового стажу за Списком №1, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не зараховано наступні періоди:
- з 05 листопада 1999 року по 12 грудня 1999 року на посаді “оператора пилогазоуловлюючих установок” в ВАТ “Укрцинк”;
- з 13 грудня 1999 року по 31 грудня 1999 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець”;
- з 01 грудня 2000 року по 31 грудня 2000 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець”;
- з 01 вересня 2001 року по 22 жовтня 2004 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець”.
Також до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01 вересня 1990 року по 15 квітня 1993 року згідно Диплому серії НОМЕР_1 від 15 квітня 1993 року.
Вік позивача на день звернення — 50 років.
Страховий стаж роботи Позивача складає 25 років 11 місяців 23 дні (з урахуванням кратності за період роботи за СП 1) (необхідно не менше 20 років).
Пільговий стаж – 05 років 06 місяців 27 днів (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб) (з необхідних 7 років 6 місяців).
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
За ч.1, ч. 4 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1, 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, є Закон України від 05.11.1991 року № 1788-XII “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII).
За ст.62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За пунктом 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
Згідно із пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а уточнюючі довідки необхідні у разі наявності неточнестей або відсутності певної інформації у трудовій книжці.
З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Згідно із пунктом 10 Порядку №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637.
За пунктом 20 Порядку №637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає суду підстави стверджувати, що довідки, які підтверджують спеціальний трудовий стаж, надаються виключно, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.02.2019 року у справі №337/1297/17, ухвалі Касаційного адміністративного суду від 14.04.2020 року №560/3197/19, постанові Верховного Суду від 24.06.2021 року №216/8709/15-а(2-а/216/17).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Так, згідно із трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач працював у спірний період на наступних посадах:
- з 05 листопада 1999 року по 12 грудня 1999 року на посаді “оператора пилогазоуловлюючих установок” в ВАТ “Укрцинк”;
- з 13 грудня 1999 року по 31 грудня 1999 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець”;
- з 01 грудня 2000 року по 31 грудня 2000 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець”;
- з 01 вересня 2001 року по 22 жовтня 2004 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець”.
Проаналізувавши записи трудової книжки позивача, вбачається, що трудова книжка містять відомості щодо назви професії, що належить до Списку №1.
Крім того, відповідач не ставить під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки щодо трудової діяльності позивача, а судом в свою чергу не встановлено будь-яких виправлень або неточностей у записах її трудової книжки.
Також, у зазначені періоди ЗАТ “Свинець” наказом від 18.02.2000р. № 34а, 16.05.2005р. № 42/1, 31.07.2009р. була проведена атестація робочих місць за умовами праці, якими затверджений перелік робочих місць, виробництв, професій і посад (в тому числі апаратник-гідрометалург), атестованих за умовами праці, для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення. Також атестація робочих місць проводилась й ВАТ “Укрцинк” 17 жовтня 1994 року (наказ № 362).
Судом також установлено, що на звернення позивача КП “Трудовий архів Костянтинівської міської Ради” надало архівний витяг №07-02/41 від 21 травня 2025 року про те, що позивач працювала в ЗАТ “Свинець” з 13 грудня 1999 року по 20 жовтня 2008 року на посаді “машиніста ексгаустера”. Довідка також містить інформацію про те що за період з 20 жовтня 2001 року по 22 жовтня 2004 року я знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, а цей період має зараховуватися до пільгового стажу за Списком №1.
Аналогічну інформацію містять Індивідуальні відомості про застраховану особу (ОК-5) з кодом ЗПЗ056Ж1 – тобто знаходження у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку .
В матеріалах наявна довідка про шлюб від 12.09.1995, відповідно до якої позивач взяла прізвище чоловіка ОСОБА_2 . Як вбачається з матеріалів справи диплом серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_3 .
За частиною 4 статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. 
За статтею 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” визначено види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.
Так відповідно до статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
За пунктом «д» статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. 
Відповідно до п.8 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, Період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. 
Відповідно до диплому серії НОМЕР_1 від 15 квітня 1993 року позивачка з 01 вересня 1990 року по 15 квітня 1993 року навчалася в ПТУ №66 міста Єйськ.
Суд враховує, що позивачкою до пенсійного органу при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком було надано усі необхідні документи для призначення пенсії, з яких вбачається достатній для призначення пенсії пільговий стаж.
Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідачем вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення пенсійним органом таких дій, на думку суду, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно із пунктом 4.7 вказаного Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Оскільки в спірному рішенні відповідачів про відмову в призначенні пенсії позивачу не зазначено висновок пенсійного органу стосовно періоду його пільгового стажу, суд дійшов висновку, що відповідачі неповно розглянули надані позивачем документи, не визначився щодо спірних періодів, відтак рішення відповідачів є протиправними та підлягають скасуванню.
За Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 липня 2025 року №056550006794 про відмову у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ”;
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21 серпня 2025 року №056550006794 про відмову у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ”;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ” (Список №1) від 08 липня 2025 року, із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 періодів роботи з 05 листопада 1999 року по 12 грудня 1999 року на посаді “оператора пилогазоуловлюючих установок” в ВАТ “Укрцинк”, з 13 грудня 1999 року по 31 грудня 1999 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець”, з 01 грудня 2000 року по 31 грудня 2000 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець”, з 01 вересня 2001 року по 22 жовтня 2004 року на посаді “машиніста ексгаустера” в ЗАТ “Свинець” та до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1990 року по 15 квітня 1993 року;
При цьому, суд першої інстанції допустив технічну помилку в тексті описової та резолютивної частини рішення в зазначені реквізитів номерів спірних рішень відповідачів від 21.08.2025 та від 15.07.2025 про відмову у призначенні пенсії позивачу», а саме – «056550006497», водночас за матеріалами справи ідентичній номер у обох рішеннях саме «056550006794».
Представник позивача також, в позовній заяві невірно зазначив номери спірних рішень відповідача 1.
Отже, суд першої інстанції в тексті рішення помилково зазначив номери рішень відповідачів», однак це не є підставою для зміни або скасування судового рішення з огляду на норми ст. 317 КАС України, що суд апеляційної інстанції розцінює як описку, порядок виправлення якої судом першої інстанції, передбачений ст. 253 КАС України.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі № 200/6867/25 за позовом Варбана Олександра Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 6 травня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

А.А. Блохін