Справа № 522/26569/25
Провадження№ 3/522/705/26

П О С Т А Н О ВА 
Іменем України
(повний текст) 

05.05.2026 року Місто Одеса
Суддя Приморського районного суду міста Одеси Коваленко В.М., за участю секретаря Бабалунги О.М, захисника Чекмарьової Л.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з УПП в Одеській області, стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 23.11.2025р. о 00 годин 30 хвилин в місті Одеса по вул.Балківська,99 в порушення п.п. 2.9аПДР України, керував транспортним засобом «Hyudai Tucson» днз НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі КНП ООМЦПЗ ООР у лікаря нарколога у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджено висновком №002638.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол, за ч.2 ст.130 КУпАП: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року. 
Суд кваліфікує зазначені дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні адвокат Чекмарьова Л.Ю. просила закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на наступне.
1.Кваліфікація адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КпАП, зазначеного у протоколі є невірною, оскільки постанова суду від 05.11.2025 р. не набрала законної чинності та була оскаржена 21.11.2025 до Одеського апеляційного суду. 
2.Порушено процедуру огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки з моменту його доставлення до медичного закладу пройшло більше двох годин. 
3.В протоколі не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, відсутнє письмове направлення особи на огляд, відсутній акт медичного огляду. 
4.На відеозаписі з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
5.Порушено процедуру відеофіксації, подія зазначена у протоколі, починається о 00.30, а запис починається о 00.44.46, поліцейський не попередив особу про відеофіксацію, відеозапис переривається.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката та дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. 
В судовому засіданні було досліджено відеозаписи з боді-камер працівників патрульної поліції, з яких вбачається наступне. 
Відеозапис №1:
Таймкод 00.45 - стоїть автомобіль «Hyudai Tucson», поруч - автомобіль патрульної поліції. Поліцейський повідомляє особі що рух під час комендантської години заборонено, запитує чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці та у випадку відмови пропонує пройти огляд у медичному закладі у встановленому порядку. 
Таймкод 00.46 – ОСОБА_1 погоджується пройти огляд у медичному закладі, його відсторонено від керування транспортним засобом. 
Таймкод 0.47 - ОСОБА_1 роз`яснюються його права та порядку проходження медичного огляду на стан сп`яніння. 
Суд критично оцінює доводи сторони захисту, виходячи із наступного.

1.Щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КпАП, судом встановлено наступне. 
Постановою Приморського районного суду від 25.11.2025 року,   ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Вказана постанова була оскаржена 21.11.2025 до Одеського апеляційного суду та набрала законної чинності 02.02.2026. Постановою другої інстанції постанову Приморського районного суду м.Одеси від 25.11.2025 року залишено без змін. 
Таким чином в протоколі на час його складання (23.11.2025 року) не встановлено наявності в діях особи кваліфікуючої ознаки повторності (двічі протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП). У КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому у даному випадку суд застосовує аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Враховуючи викладене суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП. 
2. Щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки з моменту його доставлення до медичного закладу пройшло більше двох годин. 
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якою передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. 
Відповідно до п. п. 2-4, абз. 2 п. 5, п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Із системного аналізу ст.266 КУпАП вбачається, що законодавцем передбачено два шляхи проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, а саме: огляд на місці зупинки транспортного засобу спеціальними технічними засобами працівником поліції з можливістю подальшого огляду в медичній установі, або одразу в медичній установі.
Згідно ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. 
Згідно з п.п 9.12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 
Таким чином законодавцем встановлено двогодинний проміжок часу для проходження огляду водіїв саме у медичному закладі, з метою достовірності його результатів. 
Судом встановлено, що огляд водія проводився у медичному закладі.
Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена: Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі- Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103 (далі - Порядок).
Так, згідно з п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.6 Розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Отже, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
Той факт, що огляд водія проведено більш ніж через дві години після його зупинки, не є підставою вважати його результати недостовірними, оскільки загальновідомим є той факт, що зі сплином часу кількість проміле алкоголю в організмі людини зменшується а не навпаки. Відтермінування огляду в даному випадку лише покращило становище ОСОБА_1 а тому суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недійсності результатів огляду. 
3.Щодо не зазначення у протоколі ознак сп`яніння ОСОБА_1 , судом встановлено наступне. 
Під час вивчення матеріалів справи, судом досліджено рапорт ДОП СП ВП№1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Манчука Д., згідно якого зазначено, що під час патрулювання 23.11.2025 року о 00.40 під було виявлено ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Хюндай. У водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, нечітка мова. Водія було передано патрульній поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, таким чином доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження. 
4.Щодо відсутності на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
Загалом поведінка особи, свідчить, що він до зупинки керував транспортним засобом «Hyudai Tucson» днз НОМЕР_1 . ОСОБА_1 не заперечував жодного разу факту керування транспортним засобом, відразу погодився пройти огляд у медичному закладі, був згоден з усіма діями співробітників поліції, результатами тестування та зі складеним протоколом, який підписав без застережень. 
За таких обставин факт керування ОСОБА_1 у стані сп`яніння є доведеним на викликає жодних сумнівів. 
5. Щодо порушення процедури відеозапису та його безперервності. 
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами
Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Оглянуті відеозаписи є належними та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VІІІ, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показанням технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол складений уповноваженою на те особою працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП.
Посилання захисника на відсутність безперервного відеозапису суд не приймає до уваги з огляду на наступне. Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року (далі – Інструкція № 1026), визначено, що кінозйомка та відеозапис це процеси фіксації динамічних властивостей об`єктів, подій, явищ за допомогою кіно- або відеокамери. Кінозйомка проводиться на фотоматеріалах, відеозапис - на цифрових носіях інформації.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п. 5 розділу ІІ Інструкції №1026).
Суд зазначає, що долучений відеозапис поділений на частини в силу надмірної тривалості такого відеозапису. Водночас такі частини відеозапису є логічними та послідовними і дають змогу повністю встановити всі обставини, які мають значення для даної справи.
Крім того, слід зазначити, що відеозапис є об`єктивним доказом, оскільки унеможливлює суб`єктивне висвітлення поліцейським або іншими особами обставин справи.
Водночас, захисником не обґрунтовано, які саме важливі для з`ясування обставин справи факти залишилися поза межами відеофіксації, відтак формальне посилання на небезперервність відеозйомки суд визнає необґрунтованим.
Щодо інших доводів сторони захисту.
Відсутність в матеріалах справи письмового направлення водія на медичний огляд не спростовує результатів проведеного огляду та не впливає загалом на справедливість даного провадження відносно ОСОБА_1 , права якого були реалізовані під час повного і всебічного судового розгляду. Тому суд не приймає до уваги дані доводи захисника. 
Висновки суду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими судом під час розгляду справи належними та допустимими доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №521190 від 23.11.2025 року. 
-довідкою про належність транспортного засобу водію ОСОБА_1 
довідкою про неотримання ОСОБА_1 посвідчення водія ; 
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №002630, складеного о 02.50 23 листопада 2025 року. 
-рапортом від 23.11.2025 року.
-відеозаписами з нагрудних камер співробітників УПП, на яких зафіксовано обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Суд вважає, що вказані вище докази узгоджуються із даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього.
За таких обставин, суд відповідно до вимог ст.245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясувавши всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дослідивши безпосередньо у судовому засіданні докази, поза розумним сумнівом дійшов висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. 
Норма ч.1 ст.130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб – накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь вини, а також відсутність обставин, що обтяжують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 єдине та безальтернативне передбачене законодавцем адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Керуючись ст. 9, 24, 34, 130, 283, 284, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на  ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , на підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати на користь держави в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Розстрочити виконання даної постанови про накладення на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень строком на 10 (десять) місяців зі сплатою обов`язкового платежу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно до 30 числа кожного місяця, починаючи з дня набрання даною постановою законної сили.
Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора. 
Копію постанови направити сторонам по справі. 

Суддя :