Справа № 287/1533/25
провадження 2-о/287/32/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року     м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Нижника Г.П.,
за участю секретаря судового засідання: Корнєйчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті своєї матері громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Зеленотропинське Херсонської області, у віці 88 років.
Заява обґрунтована тим, що смерть ОСОБА_2 настала на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим документи, видані тамтешніми органами та установами, не створюють правових наслідків в Україні та не можуть бути самостійною підставою для проведення державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. У зв`язку із цим заявниця просить суд встановити факт смерті її матері у певний час і в певному місці для подальшого проведення державної реєстрації смерті в Україні.
У заяві зазначено, що встановлення цього факту необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть українського зразка та реалізації пов`язаних із цим особистих і майнових прав. 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Нижнику Г.П.
Ухвалою суду від 30.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, проте на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить заяву задовольнити.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку.
Судом встановлено, що « ОСОБА_3 » народилася у м. Дивногирск. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 її батьком вказаний « ОСОБА_4 », а матір`ю « ОСОБА_5 » (свідоцтво видано російською мовою) (а.с. 6).
Заявник 15.04.1983 уклала шлюб з « ОСОБА_6 » та після його реєстрації набула прізвище чоловіка « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (свідоцтво видано російською мовою) (а.с. 7).
З копії паспорта громадянки України на ім`я ОСОБА_1 , довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та копії картки фізичної особи платника податків убачається, що заявниця є громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 3-5, 32).
З копії паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що вона є громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка села Гладківка Голопристанського району Херсонської області.
На підтвердження обставин смерті ОСОБА_2 заявницею надано копію свідоцтва про смерть, з якого вбачається, що « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Зелёнотропинское, Голопристанского району Херсонская область, российская федерація (свідоцтво видано російською мовою) (а.с. 10).
У копії довідки про смерть № 7/05 від 21.05.2025 також зазначено, що смерть " ОСОБА_5 " настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06 год 30 хв, місце смерті "с. Зелёнотропинское, Голопристанского району Херсонская область, российская федерация", причина смерті - гостра серцева-судинна недостатність (а.с. 9 на лицьовій та зворотній стороні).
Заявником надано фотознімок місця поховання ОСОБА_2 , де написано дату її народження та смерті (а.с. 11).
Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2 померла на території Херсонської області, яка є тимчасово окупованою територією України, а тому видані там документи не можуть бути самостійною підставою для проведення державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.
Заявниця зазначає, що встановлення факту смерті її матері необхідне їй для проведення державної реєстрації смерті в Україні та отримання відповідного свідоцтва про смерть українського зразка, що, у свою чергу, є підставою для виникнення, зміни чи припинення її особистих і майнових прав.
В Україні 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, який Указом Президента України наразі продовжений.
Установлено що село Зеленотропинське (Херсонська область) є окупованим та входить до Переліку територій, тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».
Тобто, село Зеленотропинське Скадовського (колишня назва Голопристанського) району Херсонської області є по сьогоднішній день окупованою територією, що унеможливлює отримання довідок держаного зразка для здійснення реєстрації смерті.
Згідно статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, вирішується судом з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статей 77, 78 ЦПК України).
Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтями 9, 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.
Оцінюючи свідоцтво про смерть, видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України, суд виходить з того, що смерть фізичної особи громадянина України на окупованій території є юридичним фактом, що має наслідком виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав такої фізичної особи громадянина України.
Положеннями ст. 3, ст. 8, ст. 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Питання ж про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
Разом з тим, при вирішенні питання щодо оцінки доказів у справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.
Так, згідно висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті оцінки медичних документів про смерть фізичної особи громадянина України, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки можливості збору доказів смерті особи на окупованій території, зразків, визначених законодавством України, можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України).
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» смерть підлягає державній реєстрації.
Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою (пункт перший); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою (пункт другий).
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
У судовому засіданні достеменно встановлено, що заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть своєї матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки вона померла на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті.
З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявниці реалізувати питання виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав як заявниці, так і померлої фізичної особи, які за своєю суттю є подіями та діями, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.
Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Рішення підлягає негайному виконанню відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.
Керуючись ст. 258, ст. 259, ст.ст. 263-265, ст. 268, п. 8 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 319, ст. 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки с. Гладківка Голопристанського району Херсонської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Зеленотропинське Херсонської області.
Рішення підлягає негайному виконанню.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 29.10.1996 Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання:, АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Олевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністрерства юстиції України, адреса: 11001, м. Олевськ, вул. Володимирьська, буд. 5, Коростенського району, Житомирської області, ЄДРПОУ 33367371.

Суддя:	  	Г.  П.  Нижник