Справа №752/17338/25
2-а/760/348/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Букіної О.М.,
при секретарі - Пилипенко Д.М.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 5098495 від 29.06.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності,-
ВСТАНОВИВ:
У липні 2025 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, ЕНА № 5098495 від 29.06.2025, винесеної відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до вищевказаної постанови він, ОСОБА_1 , 29.06.2024 о 13:48 год. в м. Калинівка по трасі АД М-21 282 км, керуючи транспортним засобом Renault Fluence, д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49, рухався зі швидкістю 75 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 25 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCAM TC001092, відео з портативних реєстраторів № 467127, 476609, чим порушив п. 12.4 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Позивач наголошує на тому, що вказана постанова була винесена з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, на ділянці автомобільної дороги М-21 282 км був відсутній дорожній знак 5.49, що фактично унеможливлює здійснення контролю за порушенням ПДР на певній ділянці дороги, де такий знак відсутній.
Винесена постанова стосується вимірювання швидкості приладом TruCAM TC001092, при цьому вимірювання відбувалось у ручному режимі, тобто без належного закріплення (розміщення), що не відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».
Враховуючи вищевикладене, а також те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, останній просить суд скасувати винесену відносно нього оскаржувану постанову.
16.07.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Машкевич К.В.
Ухвалою суду від 17.07.2025 дану адміністративну справу було передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.
25.08.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
Ухвалою суду від 26.08.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.
Суд надіслав позивачу копію ухвали суду від 26.08.2025. Відповідачу суд надіслав копію ухвали суду від 26.08.2025 та копію позовної заяви із додатками.
02.09.2025 від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив, відповідно до якого відповідач вказує, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, був досліджений та встановлений поліцейськими під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а викладені твердження позивача є хибними, позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом з оглядом на таке. 
29.06.2024 о 13:48 год. нарядом батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП під час несення служби на 282 км АД М-21 за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM TC001092 було виявлено порушення ПДР України громадянином ОСОБА_1 , який, керуючи транспортним засобом Renault Fluence, д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49, рухався зі швидкістю 75 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 25 км/год. Внаслідок чого відносно водія була винесена постанова ЕНА № 5098495 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Лазерний вимірювач швидкості TruCAM TC001092 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості. Даний прилад пройшов відповідну перевірку та має відповідний сертифікат. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що чинним законодавством України не заборонено використання працівниками поліції даного приладу в ручному режимі для виявлення порушення швидкісного режиму водіями транспортних засобів, а фотознімок та відеозапис, здійснений сертифікованим приладом TruCAM TC001092, є доказом того, що позивач перевищив дозволену законом швидкість і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Щодо доводів позивача відносно місця фіксації правопорушення представник відповідача звертає увагу на таке.
Оскільки фіксація руху транспортного засобу на момент винесення відносно позивача оскаржуваної постанови відбувалась не в автоматичному режимі (прилад TruCAM не є автоматичним засобом вимірювальної техніки), то наявність відповідного дорожнього знаку 5.76 на відповідній ділянці руху є необов`язковим. 
З огляду на викладене, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовної вимоги, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).
З матеріалів справи вбачається, що 29.06.2025 відносно ОСОБА_1 поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмельницького району УПП у Вінницькій області капралом поліції Мельником О.Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпаП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.
З даної постанови встановлено, що 29.06.2024 о 13:48 год. в м. Калинівка по трасі АД М-21 282 км, керуючи транспортним засобом Renault Fluence, д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49, ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 75 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 25 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCAM TC001092, відео з портативних реєстраторів № 467127, 476609, чим порушив п. 12.4 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Дослідивши складену постанову серії ЕНА № 5098495 від 29.06.2025 та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Щодо здійснення фіксації порушення швидкісного режиму водіями транспортних засобів за допомогою приладом TruCAM суд повідомляє про таке.
У спірній постанові зазначено, що швидкість руху транспортного засобу під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCAM TC001092, який, за поясненнями представника відповідача, станом на момент винесення оскаржуваної постанови, пройшов перевірку та має відповідний сертифікат.
Так, судом встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM TC001092 пройшов перевірку засобів вимірювальної техніки від 25.09.2024, за результатами якої видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/31908, чинне до 25.09.2025. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.
Відповідно до п. 4 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.
Виходячи з наведеного, після підтвердження відповідності вимірювань швидкості транспортних засобів лазерним TruCAM TC001092 вимогам нормативно-правових актів (технічних регламентів), їх дозволяється вводити в обіг/експлуатацію.
Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», повірка законодавчо регульованих ЗВТ проводиться в експлуатації.
Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, затверджені Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становлять 1 рік.
Можливість використання приладу TruCAM TC001092 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, та не суперечить вимогам законодавства, оскільки чинним законодавством, зокрема ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», не обмежено спосіб розміщення відеоприладу, яким є вимірювач швидкості. 
А отже доводи позивача про порушення вимог чинного законодавства інспектором поліції, що виразилось у триманні лазерний вимірювач швидкості TruCAM в руках, не обґрунтоване останнім та не заслуговує уваги.
Таким чином, покази приладу TruCam TC001092 оцінюються судом як належний доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Та обставина, що позивач керував ТЗ в момент фіксації правопорушення, останній не оспорюється.
З огляду на викладене вище, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що позивачем допущено порушення ПДР, що зазначені в оскаржуваній постанові.
Щодо тверджень позивача про відсутність дорожнього знаку на ділянці руху, де він був зупинений працівниками поліції, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Так, дорожній знак 5.70 ПДР України інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів саме щодо змонтованої техніки.
Прилад ТruCam не є автоматичним засобом вимірювальної техніки, а дорожній знак 5.70 ПДР України інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів саме щодо змонтованої техніки. При зупинці патрульного автомобіля наявність попереджувального знаку не є необхідною, адже фото-, відеофіксація здійснюється не постійно, а лише в момент наявності на дільниці дороги екіпажу патрульної поліції.
Правопорушення позивача зафіксоване не в автоматичному режимі, перевищення швидкості руху відбулось в межах населеного пункту, тому відсутність дорожнього знаку 5.70 ПДР України не впливає на суть порушення позивачем саме п. 12.4 ПДР України. Крім того, вказаний дорожній знак є інформаційно-вказівним знаком.
У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.
Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову,як необгрунтованого.
Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, а тому понесені витрати позивача по сплаті судового збору, відповідачем не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст.122 ч.5, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 5098495 від 29.06.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя           О.М. Букіна