Справа № 496/3188/25
Провадження № 2/496/1532/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Кабанової К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту нерухомого майна та виключення запису про заборону,

В С Т А Н О В И В:
Адвокат Осадча Н.В. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд скасувати арешт, накладений на все нерухоме майно ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно виконавчого розпорядження серії АА №487160, виданого 14.04.2004 року відділом державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону, реєстровий номер обтяження 44581233.
В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів - ОСОБА_4 . З метою прийняття спадщини позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, звернулися до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Сурженко І.І. із заявами про прийняття спадщини після смерті матері. До складу садкового майна увійшла, у тому числі і квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_1 ). Однак у відповідь на своє звернення позивачі отримали відмову від нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва через наявність обтяжень щодо вище зазначеного майна спадкодавця. Так, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.05.2025 року №427094033, на все нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт згідно виконавчого розпорядження серії АА №487160, виданого 14.04.2004 року відділом державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області (реєстровий номер обтяження 44581233). З метою скасування обмежень, накладених державним виконавцем, позивачі звернулися з відповідною заявою до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 30.04.2024 року була отримана відповідь на звернення, з якої вбачається, що інформація щодо будь-яких незакінчених проваджень або будь-яких невиконаних боргових зобов`язань відносно ОСОБА_3 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня. Однак державний виконавець не має можливості зняти арешт з майна у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження, оскільки закінчились терміни його зберігання. За таких обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання щодо скасування обмежень на відчуження майна, належного покійній матері на праві власності, так як наявність таких обмежень позбавляє їх права на отримання спадщини. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом.
Позивачі у судове засідання не з`явилися, представник позивачів - ОСОБА_5 надала заяву, в якій просила провести судове засідання за відсутності сторони позивачів, на задоволенні позову наполягала. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав лист, в якому просив справу розглянути за його відсутності, вирішення позову залишив на розсуд суду.
Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Мати позивачів - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .
29.03.2021 року заведена спадкова справа №3/2021 до майна померлої ОСОБА_3 . Спадкоємцями за законом померлої ОСОБА_3 , які звернулися із заявою про прийняття спадщини, є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується листом приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Сурженко І.І. №29/02-14 від 15.05.2025 року.
ОСОБА_3 належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 09.05.1992 року.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на нерухоме майно ОСОБА_3 було накладено арешт на підставі виконавчого розпорядження серії АА №487160, виданого 14.04.2004 року відділом державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області, реєстровий номер обтяження 44581233.
Листом Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №29933/21.12 від 30.04.2024 року повідомлено ОСОБА_2 про те, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №АА 487160 від 14.04.2004 року стосовно боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якої: АДРЕСА_2 . Згідно перевірених даних, що містяться у програмному забезпеченні АСВП виявлено запис про обтяження нерухомого майна на підставі вказаного виконавчого провадження за номером 44581233 від 07.05.2004 року, що зареєстрований у Державному реєстрі речових прав державним виконавцем Відділу ДВС Біляївського районного управління юстиції Цибульник Л.Г. Іншою інформацією, зокрема про стан виконавчого провадження, відомостями про виконавчий документ, на підставі якого було відкрито вказане виконавче провадження, відділ не володіє. Виконавче провадження №АА 487160 від 14.04.2004 року - знищено, у зв`язку із закінченням строків зберігання, а тому неможливо надати більш детальну відповідь.
У листі Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №25053/19.12-26 від 04.05.2026 року зазначено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на теперішній час у відділі на примусовому виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження по примусовому виконанню, боржником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 . Згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Міністерством юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5», термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. Відповідно до системи АСВП виконавче провадження відносного ОСОБА_4 ВП №47981351 з примусового виконання ухвали Біляївського районного суду №496/2722/15-2, а саме накладення арешту на земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер 5121010100:02:002:0761, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 значиться як виконане фактично 04.08.2015 року. Інформації з матеріалів виконавчого провадження з приводу постанови про накладення арешту серії АА487160 від 14.04.2004 року виданої Відділом ДВС Біляївського районного управління немає можливості.
Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Відповідно до п.2 вищевказаної Постанови позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Частиною 2 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Частиною 5 ст. 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у всіх інших випадках, крім передбачених ч.4 ст.59 цього Закону, арешт може бути знятий за рішенням суду.
Виходячи з вищевикладеного, за наявності арешту (обтяжень), накладеного на майно ОСОБА_3 , порушується право власності спадкоємців власника майна - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , гарантоване Конституцією України.
Позивачі мають право володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм спадковим майном на свій розсуд, однак не можуть цього робити через наявність обтяження, отже арешт накладений на майно, порушує право власності спадкоємців. 
Судом встановлено, що арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 було накладено на підставі виконавчого розпорядження серії АА №487160, виданого 14.04.2004 року відділом державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області.
При цьому, листом Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.04.2024 року №29933/21.12 підтверджено, що виконавче провадження №АА 487160 від 14.04.2004 року - знищено, у зв`язку із закінченням строків зберігання.
Суд зазначає, що будь-яке обтяження права власності має переслідувати певну законну мету, бути співмірним та не перевищувати меж права вільного здійснення права власності майном.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданої відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У постанові Верховного Суду від 13.05.2020 року у справі № 219/1704/17 вказано, що за загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, покладається на позивача. 
Суд вважає доведеним, що підстави для продовження обтяження на нерухоме майно відсутні, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом скасування арешту нерухомого майна, оскільки суду не надано доказів щодо існування підстав для продовження обтяження на майно ОСОБА_4 , а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Вимоги позивачів про виключення запису про заборону з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не можуть бути задоволені, оскільки саме вказане судове рішення є підставою для вилучення запису про арешт, тобто, ця вимога стосується порядку виконання рішення, яка реалізується державним реєстратором.
Керуючись ст.ст. 15-16, 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12-13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту нерухомого майна та виключення запису про заборону - задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений на все нерухоме майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно виконавчого розпорядження серії АА №487160, виданого 14.04.2004 року відділом державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області.
В іншій частині позов - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя     М.Л. Пасечник