Справа №454/4554/24 

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

"20" травня 2026 р. Сокальський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря: ОСОБА_2 
прокурора: ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, не раніше судимого, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, є учасником АТО 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 ,
був засуджений 02.07.2024 Вироком Жовківського районного суду Львівської
області за ст. 390-1, ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць, з покладенням наступних обов`язків:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця
проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з
уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені
пробаційною програмою; пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної
залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних
речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.
02.08.2024 вказаний вирок набрав законної, сили, однак 
ОСОБА_4 , будучи ознайомленим із даним вироком та обов`язками покладеними
на нього вироком суду, попередженим про правові наслідки, які наступають за
невиконання покладених на нього обов`язків, діючи умисно, без поважної причини,
не прибув 07.10.2024, 21.10.2024, 04.11.2024, 18.11.2024 та 02.12.2024 (у встановлені для реєстрації дні) до Шептицького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області для реєстрації.
Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , усвідомлюючи
необхідність відбування покарання, призначеного вироком суду та маючи реальну
можливість його відбути, реалізовуючи свій протиправний умисел, в порушення
вимог ч. 4 ст. 491 КВК України діючи всупереч інтересам правосуддя в частині
забезпечення виконання покарання, без поважних причин, ігноруючи офіційні
письмові попередження про його кримінальну відповідальність за ухилення від
відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді пробаційного нагляду строком один рік один місяць, не виконуючи покладені вироком суду на нього обов`язки, незважаючи на проведену профілактичну бесіду щодо обов`язків
засуджених, порушуючи покладені обов`язки, умисно ухилився від відбування
покарання у виді пробаційного нагляду
Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується в
ухиленні засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду,
тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 389 КК
України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснив, що дійсно був засуджений 02.07.2024р. до покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків. Проте в жовтні, листопаді та грудні 2024р. кілька разів не з з`являвся в пробацію для реєстрації без поважних причин. У скоєному щиро кається. Просить суд суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувавчений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Учасникам розгляду справи роз”яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст349 КПК України.
Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винний в ухиленні від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України.
Обставиною, що пом"якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження нових злочинів, застосовування до нього міри покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст..75 КК України. 

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним по ст.389 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання із встановленням 1(одного) року іспитового строку, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. 

Головуючий:	ОСОБА_1