УХВАЛА

30 квітня 2026 року 
м. Київ

справа №320/30267/23
адміністративне провадження №Зі/990/58/26

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак Мирослави Вікторівни від розгляду справи №320/30267/23 за позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Конституційного Суду України, Конституційного Суду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Секретаріату Конституційного Суду України, Конституційного Суду України, у якому просив:
- визнати противоправною бездіяльність посадових і службових осіб Секретаріату Конституційного Суду України щодо не розміщення на веб-сайті Конституційного Суду України Ухвали Другої колегії Другого сенату Конституційного Суду України № 150-2(11)/2022 від 19 жовтня 2022 року;
- зобов`язати Секретаріат Конституційного Суду України розмістити Ухвалу Другого сенату Конституційного Суду України № 150-2(11)/2022 від 19 жовтня 2022 року на вебсайті Конституційного Суду України;
- встановити відсутність повноважень у посадових осіб Секретаріату Конституційного Суду України, які не є суддями Конституційного Суду України, всупереч Ухвали Великої палати Конституційного Суду України № 491-у/2022 від 06 вересня 2022 року передавати до патронатної служби судді Конституційного Суду України Василя Лемака судову справу № 3-65/2021(154/21);
- встановити відсутність повноважень у посадових осіб Секретаріату Конституційного Суду України, які не є суддями Конституційного Суду України, ухвалювати рішення і залишати без розгляду подану суб`єктом права на конституційну скаргу заяву про винесення додаткової Ухвали Другого сенату Конституційного Суду України за прописаним у конституційній скарзі другим письмовим клопотанням про перевірку на відповідність Конституції України способу, у який в остаточному судовому рішенні витлумачена норма частини першої статті 400 Цивільного процесуального кодексу України;
- зобов`язати Конституційний Суд України перевірити прописаний у конституційній скарзі інтерес громадянина України ОСОБА_1 , який /інтерес/ полягає у виконанні обов`язку громадянина України сприяти Конституційному Суду України у забезпеченні верховенства Конституції України та поновлення дії принципу верховенства права в Україні на відповідність критеріям прописаним у рішенні Конституційного Суду України № 18-рп/2004, як законного інтересу і здійснити судовий захист такого законного інтересу.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Конституційного Суду України про зобов`язання вчинити певні дії; позовну заяву ОСОБА_1 до Секретаріату Конституційного Суду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження у справі у відповідній частині позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а також заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги, на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року (в частині відмови у відкритті провадження у справі) залишено без задоволення. Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року (в частині відмови у відкритті провадження у справі) залишено без змін.
05 серпня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі № 320/30267/23. 
Також до Верховного Суду надійшли заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_1 .
За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Білак М.В., суддям: Губській О.А., Мартинюк Н.М.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 23 березня 2026 року № 343 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду суддів Мартинюк Н.М. та Губської О.А., які входять до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2026 року визначено склад колегії суддів, а саме: головуючу суддю (суддю-доповідача) Білак М.В., суддів: Уханенка С.А., Жука А.В. для розгляду судової справи № 320/30267/23.
Постановою Верховного Суду від 25 березня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які приєдналися до касаційної скарги ОСОБА_1 , залишено без задоволення. Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі № 320/30267/23 залишено без змін.
13 квітня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленим обставинами ухвали Верховного Суду від 23 березня 2026 року.
Одночасно із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 23 березня 2026 року ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Білак М.В. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Білак М. В., Жука А. В., Уханенка С. А. від 27 квітня 2026 року визнано необґрунтованим заявлений    ОСОБА_1 відвід судді Білак М. В. у цій справі та на підставі положень частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про відвід передано на розгляд судді, який не входить до складу суду у цій справі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 квітня 2026 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Білак М. В. у справі № 320/30267/23 передано для вирішення судді Мацедонській В. Е. 
Згідно з частиною восьмою статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.
За текстом частин одинадцятої, дванадцятої статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Заявлений відвід скаржник, з посиланням на ст. 36 КАС України, обґрунтовує тим, що спочатку була підписана ухвала Верховного Суду від 23 березня 2026 року суддею Білак М. В., а через 13 секунд була підписана службова записка, а через 34 хвилини з`явилася ухвала, яку скаржник просить переглянути за нововиявленими обставинами, тобто формування складу суду. Разом з тим, скаржник звертає увагу, що ухвала була розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 24 березня 2026 року, що менше ніж за один день до розгляду касаційної скарги, що є порушенням частини четвертої статті 340 КАС України в контексті частини четвертої статті 40 КАС України.
Вирішуючи питання про наявність підстав для відводу судді Білак М. В. від участі у розгляді справи № 320/30267/23, Суд виходить з такого.
Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.
Зокрема, положення статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
У цьому випадку, очевидним є те, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості існує необхідність довести стороною наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних критеріїв.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду.
Водночас Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів і доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Отже, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.
Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів і доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Проаналізувавши аргументи, якими заявник обґрунтовує заявлений відвід судді Білак М. В. у справі №320/30267/23, вважаю, що доводи скаржника про порушення суддею норм Кодексу адміністративного судочинства України і статті 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є необґрунтованими та безпідставними, адже в заяві не наведено конкретних норм, які були порушені суддею Білак М. В.
Так щодо посилання скаржника на те, що суддею Білак М. В. підписана ухвала Верховного Суду від 23 березня 2026 року, а через 13 секунд була підписана службова записка.
Так, відповідно до частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду:
1) з`ясовує склад учасників справи;
2) вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи;
3) вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції;
4) вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються;
5) вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Частиною другою цієї статті визначено, що усі рішення, ухвалені суддею-доповідачем під час підготовки справи до касаційного розгляду, викладаються у формі ухвали (частина друга статті 340 КАС України).
Після проведення підготовчих дій суддя-доповідач призначає справу до касаційного розгляду у судовому засіданні чи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (частина третя статті 340 КАС України).
Отже, ухвала про призначення до розгляду справи приймається суддею-доповідачем.
Водночас, відповідно до підпункту 2.3.22. пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідно до визначеного процесуальним законодавством принципу незмінності складу суду, розгляд справи, як правило, проводиться визначеною автоматизованою системою колегією суддів.
Тимчасова відсутність судді-члена колегії, як правило, не може бути підставою для зміни складу колегії суддів.
У разі неможливості продовження розгляду справи одним із суддів-членів колегії (призов на військову службу, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, довготривале перебування на лікарняному або у відпустці тощо) заміна судді-члена колегії здійснюється автоматизованою системою на підставі мотивованого розпорядження керівника апарату суду (або уповноваженої ним особи) на виконання службової записки судді-доповідача у справі з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду цієї справи у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.21 пункту 2.3 цього Положення.
У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду суддів Мартинюк Н.М. та Губської О.А., які входять до складу постійної колегії суддів, та неможливість їх участі у даній справі, відповідно до вимог частини тринадцятої статті 31 та статті 35 КАС України, а також відповідно до підпункту 2.3.22 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року №39, пункту 3.4 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 21 березня 2025 року № 7, здійснено за допомогою автоматизованої системи документообігу суду заміну суддів Мартинюк Н.М. та Губської О.А. у цій справі.
Разом з тим, ні Кодексом адміністративного судочинства України, ні Положенням про автоматизовану систему документообігу суду не визначено момент, коли суддя-доповідач зобов`язана здійснити зміну складу колегії суддів.
Щодо твердження заявника, що ухвала була розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 24 березня 2026 року, що менше ніж за один день до розгляду касаційної скарги, то Суд зазначає наступне.
Відповідно до матеріалів справи, ухвала про призначення справи була постановлена 23 березня 2026 року та надіслана судом 23 березня 2026 року, отже скаржник міг ознайомитися з її змістом до забезпечення надання загального доступу 24 березня 2026 року. Відповідною ухвалою визначено, що  розгляд справи буде проведений в письмовому провадженні з 25 березня 2026 року, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Також Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2026 року визначено склад колегії суддів, а саме: головуючу суддю (суддю-доповідача) Білак М.В., суддів: Уханенка С.А., Жука А.В. для розгляду судової справи № 320/30267/23.
25 березня 2026 року Верховний Суд виніс постанову по даній справі.
Суд звертає увагу, що нормами КАС України, а саме § 3. Касаційний розгляд, не перебачено строку, протягом якого постанова має бути ухвалена після постановлення ухвали про призначення справи до розгляду.
Доводи заявника зводяться до суб`єктивних побоювань щодо упередженості судді Білак М. В. при розгляді даної справи, що не може бути підставою відводу судді. 
Також, згідно з положеннями частини четвертої статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Отже, такі доводи заявника не можуть бути визнані обґрунтованими підставами для відводу та не можуть свідчити про необ`єктивність судді Касаційного адміністративного суду Білак М. В. під час розгляду цієї справи.
У той же час Верховний Суд наголошує, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Проаналізувавши доводи, наведені скаржником у заяві про відвід судді Білак М. В., доходжу висновку, що заява ОСОБА_1 не містить будь-яких об`єктивних доказів та доводів, які б підтверджували наявність обставин, що обґрунтовано викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, зокрема таких, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію».
При цьому інші підстави, передбачені статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи судді Білак М. В. і викликали необхідність її відводу, відсутні.
З урахуванням зазначеного, заява ОСОБА_1 про відвід судді Білак М. В. задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 39, 40 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М. В. від розгляду справи №320/30267/23 за позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Конституційного Суду України, Конституційного Суду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська