Справа № 766/1029/26
н/п 2/766/7688/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Кирпиченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
ТОВ "ФК «Фінпром Маркет звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , мотивуючи позов тим, що 18.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 71837788, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 1000,00 грн, строком на 30 днів ( з 18.06.2025 по 17.07.2025) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,25%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту ( що у грошовому виразі складає 150,00 грн). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №71837788 від 18.05.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1 000,00 за посередництвом ТОВ “Європейська платіжна система”. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитним договором не виконав, у зв”язку з чим заборгованість останнього за договором кредиту складає 3225,00 грн, зокрема: 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 75,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 150,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 2000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
18.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 8939395, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 1500,00 грн, строком на 360 днів (з 18.05.2025 по 12.05.2026) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту ( що у грошовому виразі складає 258,75 грн). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 75,00 грн за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №8939395 від 18.06.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1 500,00 за посередництвом ТОВ “Фінансоа компанія “Фінекспрес”. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитним договором не виконав, у зв”язку з чим заборгованість останнього за договором кредиту складає 5584,63 грн, зокрема: 1386,25 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1198,38 грн. - сума заборгованості за процентами; 3 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
16.10.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за кредитними договорами №71837788 від 18.06.2025 року та № 8939395 від 18.05.2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25 від 16.10.2025 року до договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договорами позики: № 71837788 від 18.06.2025 року у розмірі 3225,00 гр та № 8939395 від 18.05.2026 року в розмірі 5584,63 грн, та вирішити питання про стягнення понесених позивачем судових витрат.
Ухвалою від 10.02.206 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 19.05.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подавав.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,281 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що 18.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 71837788, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 1000,00 грн, строком на 30 днів (з 18.06.2025 по 17.07.2025) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,25%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 150,00 грн). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. 
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №71837788 від 18.06.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1 000,00 за посередництвом ТОВ “Європейська платіжна система”. 
18.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 8939395, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 1500,00 грн, строком на 360 днів (з 18.05.2025 по 12.05.2026) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту ( що у грошовому виразі складає 258,75 грн). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 75,00 грн за кожен день понадстрокового користування. 
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №8939395 від 18.05.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1 500,00 за посередництвом ТОВ “Фінансоа компанія “Фінекспрес”.
Підписанням договорів позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20).
16.10.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договорами позики: №71837788 від 18.06.2025 року та № 8939395 від 18.05.2025 року.
Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25 від 16.10.2025 року до договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача за: договором позики № 71837788 від 18.06.2025 року у розмірі 3225,00 грн, з яких: 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 75,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 150,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 2000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою; договором позики № 8939395 від 18.05.2025 року у розмірі 5584,63 грн, зокрема: 1386,25,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1198,38 грн. - сума заборгованості за процентами; 3 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
На даний час відповідач не виконав своїх зобов`язань за вказаними договорами і не погашає заборгованість , що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Судом встановлено, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобо`вязання, згідно наданого позивачем розрахунку, становить за договором позики № 71837788 від 18.06.2025 року у розмірі 3225,00 грн, з яких: 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 75,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 150,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 2000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою; за договором позики № 8939395 від 18.05.2025 року у розмірі 5584,63 грн, зокрема: 1386,25 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1198,38 грн. - сума заборгованості за процентами; 3 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Так, відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, містить детальний опис нарахованої заборгованості.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики № 71837788 від 18.06.2025 року у розмірі 1000,00 грн - тіло кредиту та нарахованих процентів у розмірі 75,00 грн; за договором позики №8939395 від 18.05.2025 року у розмірі 1386,25 грн - тіло кредиту та нарахованим процентам у розмірі 1198,38 грн, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача згідно розрахунку, наданого суду.
Позивач також просить стягнути з відповідача нараховану пеню за договором позики № 71837788 від 18.06.2025 року у розмірі 2 000,00 грн та за договором позики № 8939395 від 18.05.2025 року у розмірі 3000,00 грн.
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тому, оскільки вказані кредитні договори були укладені з відповідачем у 2025 році і пеня нарахована за невиконання відповідачем зобов`язання в період військового стану, то вона не може бути стягнута і підлягає списанню позикодавцем.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ “Фінпром Маркет” заборгованість за пенею за договором позики №71837788 від 18.06.2025 року у розмірі 2 000,00 грн та за договором позики № 8939395 від 18.05.2025 року у розмірі 3000,00 грн, за неналежне виконання зобов`язання є необгрунтованими та не підлягають задоволенню в цій частині.
Щодо стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту, суд зазначає наступне.
Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, позивач також просить стягнути з відповідача комісію у розмірі 150,00 грн за договором позики №71837788 від 18.06.2025 року.
Судом встановлено, що відповідно до умов договору позичальником визначена комісія за надання кредиту у розмірі 15.00% від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 150,00 грн.
10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року N 1023-XII, цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до частин 1, 2, 3, 4 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.
Відповідно до частини 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Відповідно до частини 8 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) Велика Палата дійшла висновку щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
Відповідно до частини 1, 3 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року N 2121-III відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
А тому у задоволенні позовної вимоги про стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 150,00 грн необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставах поданих сторонами доказів.
На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу його представник надав суду копію ордера адвоката Ткаченко Ю.О. та копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року № 25-08/25/ФП з додатками, витяг з Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 25.08.2025 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 27.10.2025 року, довіреність у порядку передоручення Гедзь Ользі Віталіївни від 04.09.2025 року.
Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу здійснений адвокатом на загальну суму 4500,00 грн. суд вважає співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, ціною позову та значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Положенням п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ціна позову за змістом позовної заяви становила 8809,63 грн.
Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково на загальну суму - 3659,63 грн.
З урахуванням наведеного, частка задоволених позовних вимог від загальної ціни позову становить у розмірі 3659,63 грн:8809,63 грн (0,4154).
Відповідно, пропорційний розмір витрат, понесених позивачем на сплату судового збору у розмірі 1006,26 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 1869,30 грн.
З підстав викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1006,30 грн та правничу допомогу у розмірі 1869,30 грн.
Керуючись ст.11, 14, 16, 526, 530, 611, 615, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.80, 81, 141, 258, 259, 264-265, 280-282, 356 ЦПК України, суд,-
вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд.31/33) суму заборгованості за:
- договором позики № 71837788 від 18.06.2025 року у розмірі 1075,00 грн, з яких: 1000,00 грн - тіло кредиту; 75,00 грн - заборгованість за процентами; 
- договором позики №8939395 від 18.05.2025 року у розмірі 2584,63 грн , з яких: 1386025 грн - тіло кредиту та нарахованим процентам у розмірі 1198,38 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд.31/33) понесені судові витрати, по сплаті судового збору за подання позову, у розмірі 1006,30 грн. та витрати на правову допомогу, в розмірі 1869,30 грн.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Повний текст рішення виготовлено 29.05.2026 року.

Суддя	С. І. Майдан