Справа № 303/973/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого - судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Сабо І.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Рега Євгеній Євгенійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Рега Євгеній Євгенійович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 02.09.2000 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний запис № 05 та видано повторно свідоцтво про укладення шлюбу відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Управління державної реєстрації Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України серії НОМЕР_1 від 05.01.2026 року. У подружжя немає неповнолітніх дітей на утриманні. Зазначається, що причиною розпаду сім?ї стало те, що протягом тривалого часу стосунки розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Позивач зазначає, що подружжя неодноразово намагалось говорити одне з одним про особисті сімейні проблеми, спокійно їх вирішувати, проте це не дало жодних результатів. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, хоча з обох сторін було прикладено багато зусиль, відносини між позивачем та відповідачкою переросли в ще більш ворожі. Позивач також вказує у позовній заяві, що з жовтня 2024 року не проживає разом із відповідачкою. За переконанням позивача, збереження подружніх відносин є неможливим, оскільки втрачено їх основу, а саме почуття любові та поваги. З наведених вище підстав, позивач дійшов висновку, що збереження сім?ї є неможливим та вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя позивача і відповідача як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, а примирення з відповідачем неможливе. Сім?я фактично розпалася, у зв?язку з чим виникла необхідність оформленні розлучення. Як зазначено в позовній заяві подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між позивачем і відповідачем в минулому були безрезультатними.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2026 року справу №303/973/26 було передано на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за підсудністю.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.03.2026 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2026 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві та додатково поданій заяві вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, укладений між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, за час розгляду справи від особи відповідачки жодних заяв або клопотань до суду не надходило. 
За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з наступного.
Як встановлено судом, 02.09.2000 року Виконавчим комітетом Великолазівської сільської ради Ужгородського району зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 05, що підтверджується наявним у справі оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Управління державної реєстрації Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України серії НОМЕР_1 від 05.01.2026 року.
Станом на день розгляду справи шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство позивач та відповідачка не ведуть.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Зі змісту статті 55 Сімейного кодексу України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України.
У відповідності зі ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. 
Згідно ст.112 Сімейного кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 Сімейного кодексу України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. 
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
На даний час, офіційно зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачкою має формальний характер, фактичні шлюбні відносини між сторонами не підтримуються, спільне господарство вони не ведуть, відтак суд дійшов висновку про недоцільність подальшого збереження шлюбу, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. 
Відповідно до ч. 2 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 134, 141, 258, 265, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.
Шлюб, укладений 02.09.2000 року виконавчим комітетом Великолазівської сільської ради Ужгородського району між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №05 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн (тисячу триста тридцять одна грн. 20 коп.). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 . 
Повний текст рішення складено 06.07.2026.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області      І.В.Логойда