Справа № 539/2581/26
Провадження № 1-кп/539/288/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2026            м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченої ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лубенського міськрайонного суду Полтавської області кримінальне провадження № 12026170570000314 від 29.04.2026 по обвинуваченню
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шершнівка Лубенського району Полтавської області, громадянки України, українки, з середньою спеціальною освітою, не одруженої, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має, не працюючої, раніше не судимої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, РНОКПП НОМЕР_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Президентом України, зокрема, Указом № 4757-ІХ від 14 січня 2026 року троком на 90 діб з 03 лютого 2026 року.
ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану 29.04.2026, приблизно о 17-00 год, більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено, перебуваючи, 09 серпня 2023 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи поблизу домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу з відкритих пасажирських дверцят автомобіля марки «Ford Transit» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , викрала  мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 13» в чохлі типу бампер зеленого кольору, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-26/8516-ТВ від 15.105.2026 становить 5000 грн. 00 коп., належний ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 разом з викраденим майном залишила місце вчинення злочину та розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 5000,00 грн. 
Таким чиним, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену в умовах воєнного стану.
29.05.2026 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 за згодою потерпілої ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника- адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468- 470, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрювана ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.4 ст. 185 КК України. Підозрювана повністю визнала свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язалася: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання, з урахуванням обставин, що пом`якшують підозрюваній ОСОБА_4 покарання: за ч.4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі стоком на 5 років.На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалість якого буде встановлена судом, а також з покладенням обов`язків, передбачених с.76 КК України, які також будуть визначені судом.
Крім того, прокурор та підозрювана ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні їй додатково роз`яснені, визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та надала згоду на призначення, узгодженого сторонами угоди, покарання. Просить затвердити угоду про визнання нею винуватості.
Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між нею та обвинуваченою ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідає вимогам закону.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, надала згоду прокурору на укладення угоди, про що надано до суду відповідну заяву потерпілої.
Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 просять затвердити вказану угоду про визнання винуватості.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди від 29 травня 2026 року, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 за участі захисника- адвоката ОСОБА_5 за добровільною згодою потерпілої ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК України, покарання, узгоджене сторонами угоди, призначається з урахуванням особи винної, відповідає вимогам Кримінального кодексу України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченою ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, а також те, що, скоєння злочину не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Судові витрати згідно частини 2 статті 124 КПК України, а саме витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному 29.04.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026170570000314, укладену 29.05.2026 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою (на час укладення угоди підозрюваною) ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_4 визнати винною увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Застосувати до ОСОБА_4 вимоги статті 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк - 1 (один) рік.
На підставі статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-26/8516-ТВ від 15.05.2026 в сумі 1925,44 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять п`ять грн.44 коп.) та судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/117-26/8534-Д від 07.05.2026 року в сумі 1925,44 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять п`ять грн.44 коп.), а всього 3850,88 грн. (три тисячі вісімсот п`ятдесят грн.88 коп.) 
Речові докази:
мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 13» в чохлі типу бампер зеленого кольору, вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 ;
один слід папілярного узору, переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області - знищити.
З підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженою з моменту отримання копії вироку.
Роз`яснити засудженій, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій, її захиснику та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1