Справа № 944/1734/26 
Провадження №1-кп/944/1160/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
перекладача ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22026140000000068 від 24.03.2026 року про обвинувачення 
ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м.Лос-Анджелес, громадянина США, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 Кримінального кодексу України
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
Обвинувачений ОСОБА_6 24 лютого 2026 року близько 14 години 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , та слідуючи у напрямку «в`їзд в Україну» по смузі руху «зелений коридор» міжнародного автомобільного пункту пропуску «Краковець» Львівської митниці ДМС України, що за адресою: Львівська область, м.Краковець, вул. М.Вербицького, 54, не пред`явивши до митного контролю, незаконно, контрабандним способом, з приховуванням від митного контролю, а саме розмістивши у багажному відділенні автомобіля у сумці серед особистих речей, перемістив через державний кордон України холодну зброю – багнет-ніж зразка 1989 року до автоматів «АК-74» і «АН-94» з маркуванням на лезі «ОТК 15» в чохлі з маркуванням «ОТК 4», який було виявлено та вилучено в ході проведення митного контролю працівниками Львівської митниці спільно із військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, ОСОБА_6 здійснив контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю зброї, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 201 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання
02.07.2026 року на стадії судового розгляду між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), з іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 201 КК України, зазначено беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. При укладенні угоди враховуються наступні обставини, передбачені ст.ст. 469, 470 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та активно сприяв розслідуванню злочину, та зобов`язується і надалі надавати максимальне сприяння у проведенні кримінального провадження щодо нього, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, особу обвинуваченого ОСОБА_6 (повне визнання винуватості; вперше притягається до кримінальної відповідальності, критично ставиться до вчиненого), наявність обставин, що пом`якшують покарання (повне визнання винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, перерахування на користь ЗСУ коштів в сумі 70 000 грн), відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність заподіяної злочином шкоди, наявний суспільний інтерес в забезпеченні швидкого судового розгляду; у кримінальному провадженні відсутній потерпілий і вчиненим обвинуваченим злочином завдана шкода лише державним та суспільним інтересам, обвинувачений виявив готовність до співпраці з викриття кримінального правопорушення, вчиненого ним.
Відповідно до угоди обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість у інкримінованому йому злочині та зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні; співпрацювати зі стороною обвинувачення у викритті вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 201 КК України.
Також, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого - повне визнання винуватості, критичне ставлення до вчиненого, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне перерахування на потреби Збройних Сил України грошових коштів в сумі 70 000 грн, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність заподіяної злочином шкоди, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та свідчить про наявність підстав для призначення на підставі ч. 1 ст. 69 КК України більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.1 ст. 201 КК України. Сторони досягли порозуміння щодо призначення  ОСОБА_6 узгодженого покарання за ч. 1 ст. 201 КК України, враховуючи положення ч.ч. 1, 2 ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 6 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 грн.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.
Мотивами, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону при ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується
Із змісту ст.314 КПК України вбачається, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до частини четвертої статті 469 КПК угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Згідно обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, який враховуючи положення статті 12 КК відноситься до тяжкого злочину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що він цілком розуміє:
- що він має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК;
- характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.
Крім того зазначив, що він погоджується з видом узгодженого покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_6 – адвокат ОСОБА_4 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 02.07.2026 року.
Суд в порядку статті 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.
Як було встановлено судом, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.201 КК України, а саме в контрабанді, тобто переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю зброї.
Враховуючи норму ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.201 КК україни, відноситься до категорії тяжких злочинів, за його вчинення законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення обвинувачений визнав беззастережно. У даному кримінальному провадженні потерпіла особа участі не бере.
Так, ч.ч.1, 2 ст.69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При укладанні угоди, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого. Підставами для застосування ст.69 КК України сторони визначили такі обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Зокрема, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, якими є: щире каяття ОСОБА_6 , яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надав допомогу органам досудового розслідування та суду у з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття, обставини, що обтяжують покарання відсутні, крім того, ОСОБА_6 раніше не судимий, неодружений, його стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, вказав про наявність у нього заощаджень для сплати штрафу в разі призначення йому узгодженої міри покарання, а також перерахування обвинуваченим 70 000 грн. на підтримку Збройних Сил України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 201 КК України, враховуючи положення ч.ч. 1,2 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 6000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 гривень, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з вищевикладеного та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечили щодо затвердження угоди, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 02.07.2026 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22026140000000068 від 24.03.2026 року. 
Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.02.2026 року накладений арешт на речові докази, суд дійшов висновку про необхідність скасування арешту з вищезазначеного майна, оскільки на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно відсутні.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави, документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи у кримінальному провадженні, що становить 3850.88 гривень.
Цивільний позов по справі відсутній.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 судом не застосований, підстав для його обрання суд не вбачає.
Керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376,474, 475 КПК України

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №22026140000000068 від 24.03.2026 року, укладену 02.07.2026 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), з іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 6000 (шести тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 102 000 (сто дві тисячі) гривень. 
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.02.2026 року у справі № 461/1532/26, на предмет візуально схожий на ніж з маркуванням на лезі «ОТК 15» в чохлі з маркуванням «ОТК 4», який поміщено в сейф-пакет з інформаційною биркою «Пакет №1» до протоколу від 24.02.2026, особисту сумку чорного кольору з речами, яку поміщено в сейф-пакет з інформаційною биркою «Пакет №2» до протоколу від 24.02.2026.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- загальновійськовий багнет-ніж зразка 1989 року до автоматів «АК-74» і «АН-94», який поміщено в пакет №1, оснащений основним маркувальним позначенням «359» виріб «6х5» який передано на відповідальне зберігання до складу ВГЗ Управління СБ України у Львівській області – знищити;
- особисту сумку чорного кольору з речами, яку поміщено в сейф-пакет з інформаційною биркою «Пакет №2», який передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області – повернути ОСОБА_6 .
Цивільний позов відсутній.
Стягнути з ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) на користь держави процесуальні витрати за виконання Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз експертизи в розмірі 3850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 88 копійок (отримувач: ГУК у м.Києві (Солом`янський район), код отримувача: 37993783, банк отримувача: ДКСУ м.Києва, р/р UA498999980313010115000026010).
Роз`яснити ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1