1	Справа № 335/1447/26  2/335/1473/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Муленко Я.В., розглянувши у залі суду у м.Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком,
ВСТАНОВИВ:
09.02.2026 року Позивач КП «Запоріжремсервіс» ЗМР звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком.
В обґрунтування позову зазначено, що Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , у яку за період з 01.11.2017 року по 01.01.2026 року КП «Запоріжремсервіс» надавало послугу з управління багатоквартирним будинком.
Оплата за послуги підприємства Відповідачем не внесена, у зв`язку з чим за період з 01.11.2017 року по 01.01.2026 року утворилась заборгованість по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком у сумі 46 238, 23 грн. 
Посилаючись на вказані обставини, позивач КП «Запоріжремсервіс» ЗМР звернувся до суду та просить стягнути з Відповідача, як власника квартири, заборгованість по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком у сумі 46 238, 23 грн., та витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою судді від 16.02.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву КП «Запоріжремсервіс» ЗМР до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком та відкрите спрощене провадження у справі, призначено судове засідання з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.
17.03.2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого Відповідач не погоджується з заявленими вимогами, вважає їх необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні. Відповідач зазначає, що послуги з управління багатоквартирним будинком позивачем не надавались та не надаються зовсім, відповідач дані послуги не отримує, що свідчить про неналежне виконання зобов`язань, порушує її права на отримання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Також відповідач просить застосувати строк позовної давності.
У судове засідання 07.05.2026 року представник позивача не з`явився, разом з позовом подав заяву про проведення судового розгляду без участі Позивача, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання 07.05.2026 року не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення, просить застосувати позовну давність та відмовити у позові.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч.3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, та перейшов на стадію ухвалення судового рішення до 12.05.2026.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини і дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 520 від 01.09.2017 р. «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя», Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі, за об`єктом конкурсу (група будинків) АДРЕСА_2 (а.с.17).
Відповідно до п. 7 Рішення Запорізької міської ради від 01 вересня 2017 року № 520, інформацію про Управителя було доведено до відома співвласників будинків шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та в будинку на інформаційному стенді.
Відповідно до п. 2.2 Статуту КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 30.07.2025 № 35 про внесення змін до Статуту, предметом господарської діяльності Підприємства є, зокрема, здійснення виробничо-господарської діяльності, спрямованої на забезпечення потреб споживачів у житлово-комунальних послугах, та виконання замовлень населення, підприємств, установ та організацій різних форм власності; забезпечення мешканців житлових будинків та гуртожитків, підприємств, установ та організацій різних форм власності житловими послугами шляхом забезпечення справного технічного стану мереж холодного ти гарячого водопостачання, опалення, каналізації, електропостачання, а також забезпечення функціонування технічного стану мереж холодного та гарячого водопостачання, опалення, каналізації, електропостачання, а також забезпечення функціонування технічного обладнання будівель (конструктивних елементів, бойлерів, елеваторних вузлів, водомірних рамок і та інші), виконання поточних та капітальних ремонтів; забезпечення безперебійної роботи обладнання та благоустрою житлових будинків та гуртожитків, нежитлових приміщень, санітарної очистки прибудинкових територій;
06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 (від імені яких діяв Заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради) та КП «Запоріжремсервіс» ЗМР укладено Договір №919-УБ про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с. 12).
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.
У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.
Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Згідно приписів п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що Договір № 919-УБ від 06.09.2017 було припинено з підстав, визначених умовами самого договору, скасовано чи визнано недійсним в цілому або частини його умов, у встановленому законом порядку. Також відсутні відомості про письмове повідомлення однією зі сторін договору № 919-УБ про відмову від договору, а також оспорювання вказаного договору у передбаченому Законом порядку.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вказаний договір укладено з боку співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою на те особою, він є чинним, оскільки дія цього договору була продовжена. Відтак, КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради є надавачем послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_3 , якому співвласники зобов`язані сплачувати відповідну плату.
Згідно з п.1 Договору № 919-УБ від 06.09.2017, КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради зобов`язалося надавати Замовнику послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом.
Відповідно до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 919-УБ від 06.09.2017 року на кожного співвласника покладено обов`язок оплачувати за надані управителем послуги з управління багатоквартирним будинком відповідно до встановленого тарифу, який для житлових та нежитлових приміщень становить 7,46 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі (п.5 Договору).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).
У довідці про заборгованість, доданій до позову, зазначено, що особовий рахунок № НОМЕР_1 щодо обліку оплати послуг з управління вказаним житлом відкритий на ОСОБА_1 (а.с.8).
Згідно з розрахунком заборгованості, який долучено до позовної заяви, за період з 01.11.2017 по 01.01.2026 утворилась заборгованість по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком по належній відповідачу квартирі у сумі 46238,23 грн. (а.с.9-11).
Споживач, згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Відповідно до ст.ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.
Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (частина друга статті 317 ЦК України).
Отже, відповідач ОСОБА_1 , як власник квартири, несе перед позивачем відповідальність за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком.
На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позивач довів обставини, які свідчать про неналежне виконання відповідачем обов`язків щодо своєчасної сплати внесків за надані підприємством послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростовано.
Для здійснення перевірки нарахувань позивачем надано всі необхідні дані, що містяться в розрахунку, а саме зазначено площу належного відповідачу приміщення, щомісячні нарахування відповідно до тарифів, що діяли в розрахунковому періоді згідно умов наданого договору, часткові оплати та загальну суму.
Також позивачем надано акти приймання виконаних робіт за період 2023-2025 років про виконані роботи, зокрема і по будинку по АДРЕСА_3 .
Наведеним вище спростовуються доводи відповідача про те, що позивачем не доведено факту надання послуг за спірний період, їх обсягу та вартості. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач своєчасно отримувала від позивача рахунки на оплату послуг, однак оплачені вони були не в повному обсязі, періодично, у розмірі більшому, аніж нараховано ( червень-вересень 2020 року), проте недостатньому для погашення заборгованості. За спірний період не встановлено наявності звернень Відповідача щодо якості та своєчасності надання послуги. 
З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з управління будинком на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та не спростований відповідачем, суд приходить до висновку, про обґрунтованість заявлених вимог.
Під час судового розгляду Відповідачем заявлено про застосування позовної давності до вимог позивача.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений закон набрав чинності 02.04.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 за №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінений з 24.00 годин 30.06.2023.
Відтак, початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX.
Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс22).
Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року.
Поряд із цим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.
Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХнабрав чинності 30 січня 2024 року.
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився.
Поряд з цим, Законом від 14.05.2025 №4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» передбачено відновлення строків позовної давності.
Закон №4434 передбачає виключення з ЦК України пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення». Саме цей пункт передбачає зупинення перебігу позовної давності, передбаченої ЦК України, на період дії воєнного стану.
Закон №4434 набрав чинності 04.09.2025, саме із цієї дати відновлено обчислення строків позовної давності.
В разі, якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану, а з 04.09.2025 року обчислення строків позовної давності відновлено. 
Тому звернення до суду з позовними вимогами є обґрунтованим у разі, якщо позовна давність за такими вимогами не спливла станом на 02 квітня 2020 року (Постанова Великої Палати Верховного Суду №903/602/24 від 02.07.2025 року).
У даній справі Позивачем заявлені позовні вимоги за період з 01.11.2017 року, трирічний строк давності по яким не сплинув станом на 02.04.2020 року. Враховуючи вказану правову позицію Великої Палати Верховного Суду, судом не може бути застосована позовна давність до спірних правовідносин, оскільки станом на 02.04.2020 року і відповідно на час звернення Позивача до суду з позовом, 09.02.2026 року (в межах строку, що залишився до його продовження та зупинення) строк позовної давності позовних вимог, заявлених з 01.11.2017 року не сплинув.
Беручи до уваги, що відповідач не сплатила своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, що підтверджується розрахунком заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, на суму 46 238, 23 грн.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у сумі 3328,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 25146 від 30.01.2026 року (а.с.5). 
Керуючись ст. ст. 4,5,12, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (ЄДРПОУ 22144952, р/р НОМЕР_3 у банку Запорізьке РУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 313399) заборгованість по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком, надані у квартиру АДРЕСА_1 за період з 01.11.2017 по 01.01.2026 у сумі 46 238 (сорок шість тисяч двісті тридцять вісім) гривень 23 копійки та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок., а всього стягнути 49 566 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят шість) гривень 23 копійки.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 12 травня 2026 року.

Суддя В.В. Калюжна