ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/144/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року у справі №280/144/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (у тому числі до інформаційних систем «Оберіг» та «Резерв+») відомостей про ОСОБА_1 як про особу, що порушила правила військового обліку; 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в тому числі із систем «Оберіг» та «Резерв+») відомості щодо внесення інформації як про особу, що порушила правила військового обліку, що внесена відносно ОСОБА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що позивач виключений з військового обліку військовозобов`язаних на підставі пп.6 п. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як особа яка була раніше засуджена до позбавлення волі, а тому у позивача не має обов`язку проходити ВЛК. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що за приписами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції на час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, при цьому позивачем не доведено правомірності «не проходження (відмови від проходження) ВЛК». 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач відповідно до відомостей у додатку резерв + від 21.11.2001 року виключений ІНФОРМАЦІЯ_3 з військового обліку військовозобов`язаних на підставі пп. 6 п. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як особу яка була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, тобто, позивач є невійськовозобов`язаним.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив вимоги скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що у Військово-обліковому документі «Резерв+» міститься наступна інформація, зокрема: «Сформовано:» - « 20.12.2025, 04:20»; «Порушення правил військового обліку»; « ОСОБА_2 »; «Дата народження» - « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; « ІНФОРМАЦІЯ_5 » - «Не військовозобов`язаний»; «Підстава зняття/виключення:» - «інше»; «ІНФОРМАЦІЯ_10» - « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; «Звання» - «Рядовий»; «Потребує проходження базової загальновійськової підготовки, Солдат резерву»; « ІНФОРМАЦІЯ_6 » - «270520241429108200017»; « ВОС » - « НОМЕР_2»; « ІНФОРМАЦІЯ_8 », «Дата звернення» - « 19.12.2025»; «Постанова ВЛК» - «-»; «Дата ВЛК» - «-»; «Адреса проживання» - « АДРЕСА_1 »; «Телефон» - « НОМЕР_1 »; «Email» - «-»; «Дані уточнено вчасно»; «Дата уточнення даних» - « 04.07.2024» (а.с. 17).
ОСОБА_1 через свого представника звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогою здійснити заходи щодо зняття позивача з розшуку як особу, яка є невійськовозобов`язаною та виключеною з військового обліку (а.с. 22-23).
Листом ІНФОРМАЦІЯ_9 від 26.12.2025 за №1979/3470 позивача повідомлено про наступне: «… На Ваш запит від 21.12.2025 року щодо громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомляю, що він перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_9 в підкартотеці «Були раніше засуджені до позбавлення волі за скоєння тяжких або особливо тяжких злочинів» картотеки осіб, які зобов`язані стати на військовий облік. … За змістом статті 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» граничний вік перебування в запасі становить 60 років для усіх категорій, окрім вищого офіцерського складу (65 років). З огляду на наведені положення законодавства та враховуючи, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не досяг граничного віку перебування в запасі, він повинен перебувати на військовому обліку у районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації. Для складання протоколу та винесення постанови про адміністративне правопорушення йому необхідно особисто звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_9 . …» (а.с. 24). 
Не погодившись з такими діями ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, щодо розгляду справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зокрема, встановлено, що проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Статтею 27 названого Закону передбачено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Так, обставиною з якою позивач пов`язує відсутність у нього обов`язку проходження військово-лікарської комісії є зняття його з військового обліку як особи, яка була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції, чинній до 17.05.2024 включно, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Разом з цим Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX, частину 6 статті 37 викладено у такій редакції:
«Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку».
Таким чином, така категорія осіб, як ті, що були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів, з 18.05.2024 (дата набрання чинності Закону № 3633-IX) не є такою, що підлягає виключенню з військового обліку.
Одночасно частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, зокрема, які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.
Верховний Суд у своїй постанові від 09 квітня 2026 року прийнятої у справі №280/6524/24 зробив висновок про те, що унесення змін до законодавства, яке призводить до погіршення становища особи, може суперечити принципу незворотності дії закону в часі (стаття 58 Конституції України), якщо йдеться про ретроактивну дію закону. Однак, у цьому випадку йдеться не про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності, а поновлення військового обліку, що регулюється спеціальним законодавством. Законодавець має право змінювати критерії військового обліку, якщо це відповідає національним інтересам держави.
Відтак, доводи позивача про відсутність у нього обов`язку проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з тим, що в минулому його було знято з військового обліку є помилковими, адже після внесених змін в законодавство позивач є таким, що підлягає поновленню на військовому обліку.
Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року у справі №280/144/26 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року у справі №280/144/26 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко