ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/999/25 пров. № А/857/20310/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді	Матковської З. М.	
суддів -	Гінди О. М.	
 	Ільчишин Н. В.	
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі № 380/999/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України про визнання протиправними дій та скасування рішення, (головуючий суддя першої інстанції Костецький Н.В, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 15 квітня 2025 року),-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (далі – відповідач-1), Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України про визнання протиправними дій та скасування рішення (далі – відповідач-2), у якому просив: 
- визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про ступінь придатності солдата ОСОБА_1 до військової служби, оформлену довідкою від 03.10.2024 № 432/2;
- зобов`язати Військово-лікарську комісію терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону повторно провести медичний огляд солдата ОСОБА_1 , з повним обстеженням з метою оцінки стану здоров`я на момент огляду з урахуванням виявленої хвороби та визначення ступеня придатності до військової служби згідно Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 №402;
- визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, яка полягає в ухиленні від розгляду скарги на постанову Військово-лікарської комісії терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, яка оформлена довідкою 03.10.2024 № 432/2.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , за станом здоров`я позивачу проводилось ряд медичних оглядів, якими встановлено: захворювання «Ірсеніоз» (А04.6 - Ентерит, спричинений Yersinia enterocolitica), абдомінальна форма, затяжний перебіг, ускладнений реактивним поліартритом, активність Іст, ФНС І та ряд супутніх захворювань: міокардіофіброз, вторинна недостатність аортального клапана першої стадії з регургітацією першого ступеня. СНІ, виразкова хвороба 12-ти палої кишки, Н.Р. асоційована ремісія, негруба дефорація цибулини 12- ти палої кишки, ДЖВШ гіпомоторному типу, міжхребцевий остеохондроз всіх відділів хребта з больовим синдромом в стадії нестійкої ремісії та ін. 
Позивач вказує, що дані хвороби та ряд інших супутніх хворіб, постійно прогресують, що підтверджується відповідними виписками - епікриз із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, а саме: виписка від 07.03.2024 року, виписка від 03.07.2024 року, виписка від 16.07.2024 року, виписка від 21.08.2024 року, виписка від 03.10.2024 року, виписка від 01.11.2024 року та виписка від 06.01.2025 року. 
Згідно із вказаними виписками та рядом лабораторних досліджень, позивач зазначає, що можна прослідкувати, що захворювання «Ірсеніоз» (А04.6 - Ентерит, спричинений Yersinia enterocolitica) постійно прогресує, призначене лікування не дає результатів, дана інфекція вражає органи, як зазначено у всіх висновках: «реактивна артропатія з переважним ураженням колінних, ліктьових, плечових суглобів, активність І ст., перша рентгенологічна стадія, ФНС І.».
Після лікування, за розпорядженням командира частини НОМЕР_2 , солдата направлено на військово-лікарську комісію, щодо встановлення ступеня придатності до військової служби. Так, позивач вказує, що 03.10.2024 військово-лікарська комісія провела огляд терапевтичного профілю ВМКЦ Західного регіону та згідно з висновком, на основі якої видано довідку, солдат ОСОБА_1 , на підставі статей 38в, 53в, 60в, 64в графи II Розкладу хвороб, ТДВ Б- придатний до військової служби.
Не погодившись із даним висновком, 16.10.2024 позивач подав скаргу до Центральної військово-лікарської комісії, на яку листом від 29.11.2024 надано відповідь, у якій ЦВЛК зазначає: «за встановленим Вам діагнозом постанову ВЛК терапевтичного профілю ВМКЦ ЗР про ступінь придатності військової служби згідно довідки ВЛК прийнято обґрунтовано, відповідно до вимог положення. Згідно наданих Вами копій медичних документів, захворювань які відповідно до вимог Положення зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, не вбачається».
Позивач не погодився із таким висновком ЦВЛК, оскільки хвороба «Ірсеніоз» має затяжний перебіг (А40.6), постійно прогресує, вражаючи ряд життєво важливих органів, які не дають можливості вільно та безболісно нести належним чином військову службу у відповідності до Статуту, особливо у період воєнного стану (в особливих умовах) із застосуванням засобів індивідуального захисту, вага яких становить більше 10 кг. За рекомендаціями лікарів, для певного виду захворювання рекомендовано зменшення навантаження.
Позивач вважає, що стосовно нього не здійснено належним чином визначення придатності за станом здоров`я до військової служби із сторони відповідачів. 
Також, позивач вважає, що відповідачами проігноровано факти наявності захворювання, яке згідно з Додатками 1 до Положення 402 про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (пункт 1.2 глави 1 розділу II) відповідно до ст, 1 не передбачає ступеня придатності, як такого «ПРИДАТНИЙ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ», а натомість містить «НЕПРИДАТНИЙ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ» та «ТИМЧАСОВО НЕПРИДАТНИЙ, ПОТРЕБУЄ ЛІКУВАННЯ». 
Крім цього, зазначає, що члени комісії не взяли до уваги те, що стан здоров`я позивача в порівнянні від 30.08.2023 з моменту зарахування його до списків військової частини НОМЕР_1 постійно погіршується та до ряду захворювань додають нові, що підтверджується медичними довідками та виписками із медичних закладів стаціонарного лікування хворого. 
Вказане стало підставою для звернення із позовом до суду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України про визнання протиправними дій та скасування рішення – відмовлено.
Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, у якій вказує, що підставою для оскарження рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, а також прав людини та основоположних свобод, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зазначає, що суд, приймаючи рішення щодо відмови у позові, дійшов до невірного рішення, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі. Також, апелянт не погодився із тим, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Вказане вище, на переконання апелянта, спростовується тим, що під час проведення медичного огляду ВЛК при встановлені ступеню придатності до військової служби, не прийнято до уваги наявності у позивача встановленого медичними довідками та Військово-лікарською комісією захворювання, яке згідно з додатком 1 до Положення № 402 про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (пункт 1.2 глави 1 розділу II) відповідно до ст. 1 містить такий ступінь придатності, як «непридатний до військової служби» та «тимчасово непридатний, потребує лікування».
Таким чином, скаржник висновує, що медичний огляд військовослужбовця належним чином військово-лікарська комісія не провела, та, як наслідок, довідці від 03.10.2024 № 432/2 належної оцінки стану здоров`я ОСОБА_1 не надано.
Зауважує, що встановлюючи вказану вище спірну обставину, суду не потрібно надавати оцінку діагнозам позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, а необхідно зіставити відомості, які містяться в довідці 03.10.2024 № 432/2 із наявними у матеріалах справи документами.
У зв`язку із наведеним, позивач переконаний, що установлені в межах розгляду даної справи вищенаведені фактичні обставини у повному обсязі спростовують висновки суду першої інстанції та доводи відповідача.
Зважаючи на викладене, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Відзив на апеляційну скаргу відповідачі не подали. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Суд встановив та з матеріалів справи слідує, що позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відомостями військового квитка серії НОМЕР_3 від 15.09.2022.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2024 №100 позивач, призначений наказом начальника центру від 01.04.2024 № 16 на посаду пожежного пожежної обслуги Військовій частині НОМЕР_1 , 01.04.2024 справи та посаду прийняв, приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Згідно з довідкою Військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 03.10.2024 № 432/2, за результатами проведеного 03.10.2024 медичного огляду позивача ВЛК терапевтичного профілю ВМКЦ Західного регіону, встановлено: діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва Ієрсініоз (IgA позитивний) затяжний перебіг (А40.6). Реактивна артропатія переважним ураженням колінних, ліктьових, плечових суглобів, активність ступеня, перша рентгенологічна стадія, ФНС 1. (М02). Виразкова хвороба дванадцятипалої кишки, хронічна форма, фаза ремісії, негруба деформація цибулини дванадцятипалої кишки без порушення евакуаторної функції (К26.7 Міокардіофіброз. Вторинна недостатність аортального клапану першої стадії регургітацією першого ступеня. СН 0. (151.4). Поширений остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта, протрузії МХД С3-С4, С4-С5, L3-L4, L4-L5, екструзії МХД з больовим синдромом при фізичні навантаженнях, незначним порушенням функції. (М42.І).
Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Пониження гостроти зору обох очей до 0,7 внаслідок просто короткозорого астигматизму ступеня 0,25Д, при гостроті зору з корекцією 1,0 кожне око (Н52.2).
Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.
На підставі статей 38в, 53в, 60в, 64в графи II Розкладу хвороб, ТДВ І ПРИДАТНИЙ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
У зв`язку із незгодою із вказаною постановою ВЛК, позивач 16.10.2024 звернувся зі скаргою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України (далі - ЦВЛК).
Листом від 28.11.2024 № 598/9/27063, ЦВЛК повідомила позивача про відсутність підстав для скасування висновку ВЛК терапевтичного профілю ВМКЦ ЗР про ступінь придатності військової служби згідно довідки ВЛК від 03.10.2024 № 432/2 чи направлення начальником ЦВЛК ЗС України на контрольний медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби, оскільки за встановленим позивачу діагнозом оскаржувану постанову ВЛК прийнято обґрунтовано, відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України від 14.08.2008 № 402. При встановлені діагнозу позивачу проведено медичний огляд стаціонарно, з оглядом лікарем - інфекціоністом ВМКЦ ЗР, всі захворювання які діагностовано у позивача, зазначено та враховано при прийнятті постанови ВЛК. Наявність у позивача захворювань, не зазначених у довідці ВЛК, які можуть змінити ступінь придатності до військової служби, не підтверджено медичною документацією. У разі погіршення стану здоров`я, позивачу запропоновано звертатись встановленим порядком до командування військової частини, у якій позивач проходить військову службу, щодо направлення на обстеження і лікування, а у разі необхідності - на медичний огляд ВЛК, до закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України за територіальним принципом.
На підтвердження наявності захворювань, позивач долучив до позовної заяви копії медичних документів: довідка від 04.12.2024 за результатами огляду ревматолога; виписка-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого №8423 від 01.11.2024; медична характеристика медичної служби Військової частини НОМЕР_1 ; виписка із медичної картки стаціонарного хворого №13459 від 03.10.2024; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3113 від 21.08.2024; довідка магнітно-резонансної томографії від 30.11.2024; записи медичної книжки солдата.
Не погоджуючись із висновками ВЛК терапевтичного профілю ВМКЦ Західного регіону та висновками ЦВЛК за результатами розгляду скарги, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив, виходячи із тих підстав, що матеріали справи не містять доказів порушення норм Положення № 402 при проведенні медичного огляду позивача та прийнятті постанови ВЛК відповідачем-1. Доводи позовної заяви зводяться до незгоди позивача із постановою ВЛК відповідача-1 щодо його придатності до військової служби, у зв`язку із наявністю у нього захворювань, що підтверджується долученими копіями медичних документів та свідчать про неможливість подальшого проходження військової служби. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції виснував про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови Військово-лікарської комісії терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про ступінь придатності солдата ОСОБА_1 до військової служби, оформлену довідкою від 03.10.2024 № 432/2, та зобов`язання Військово-лікарську комісію терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону повторно провести медичний огляд солдата ОСОБА_1 , з повним обстеженням з метою оцінки стану здоров`я на момент огляду з урахуванням виявленої хвороби та визначення ступеня придатності до військової служби згідно Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 №402.
Поряд із цим, суд першої інстанції також вказав, що не встановлено та матеріалами справи не підтверджено порушення відповідачем-2 норм Закону №393 та Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України при розгляді скарги позивача від 16.10.2024.
Також наголосив, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
За наведених обставин суд першої інстанції дійшов висновок про відсутність протиправної бездіяльності відповідача-2, яка полягає в ухиленні від розгляду скарги позивача на постанову ВЛК. Суд робить висновок, що відповідач-2 в спірних правовідносинах діяв з дотриманням норм чинного законодавства України.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ) військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
За змістом ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, зареєстроване у Мін`юсті України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 1.1. розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
За правилами п.1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза це:
- медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Відповідно до п. 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом.
До штатних ВЛК належать:
- Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
- ВЛК регіону.
Згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право, зокрема розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Підпунктом 2.3.5. пункту 2.3 розділу І Положення № 402 встановлено, що рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Згідно з підпунктом 2.4.4 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються, зокрема організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
За змістом підпункту 2.4.5 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
Відповідно до підпункту 2.4.6 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (підпункт 2.4.10 пункту 2.4 розділу І Положення № 402).
Разом з тим, пунктом 3.3 розділу I Положення № 402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 “Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення”.
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Відповідно до пункту 3.4 розділу I Положення № 402 у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.
Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України “Про звернення громадян”.
У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду ВЛК в інший заклад охорони здоров`я, ніж той, в якому проводився медичний огляд ВЛК, постанова якої оскаржується.
Отже, із наведених вище норм Положення № 402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п. 1.2 розділу І Положення № 402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служби, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. До штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до ЦВЛК або до суду.
Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема: до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів; військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців, призовників, військовозобов`язаних та резервістів до служби в Десантно-штурмових військах, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті, підрозділах спеціального призначення; а також з метою визначення: можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном; необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я; потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва); потреби у тривалому лікуванні.
Згідно з абзацом 1 пункту 1.2 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Відповідно до абзацу 1 пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Згідно абзацу 1 пункту 6.4 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 у разі виявлення під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи).
За змістом пункту 6.6 глави 6 розділу II Положення № 402 військовослужбовці оглядаються ВЛК у закладах охорони здоров`я (установах) за територіальним принципом або за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.
Відповідно до абзацу 1 пункту 20.1 глави 20 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК. Постанови штатних ВЛК про ступінь придатності до військової служби можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів. (пункт 20.2 глави 20 розділу II Положення № 402).
За змістом пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту:
а) “Придатний”, зокрема: до військової служби; до служби на підводних човнах, на надводних кораблях, у морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, підрозділах спеціального призначення; до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони;
б) “Непридатний”, зокрема: до військової служби з виключенням з військового обліку; о служби на підводних човнах, надводних кораблях, морській піхоті ВМС Збройних Сил України, морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, водолазом, водолазом-глибоководником, акванавтом, підрозділах спеціального призначення; до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (постанова приймається під час дії воєнного стану); 
в) “Потребує”, зокрема: тривалого лікування (постанова приймається щодо військовослужбовців після проведення лікування (за необхідності хірургічного), стабілізації стану хворого та у разі прийняття рішення, що військовослужбовець потребує тривалого строку безперервного перебування в закладах охорони здоров`я (установах) на лікуванні та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) в цілому чотирьох місяців підряд. Постанова приймається також щодо військовослужбовців, які потребують тривалого лікування за кордоном та направляються для лікування за кордон з метою отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги, а також тих, які перебувають на такому лікуванні. У випадку відсутності потреби у продовженні тривалого лікування приймається постанова у формулюванні “Не потребує тривалого лікування”);
г) “Тимчасово непридатний”, зокрема: до військової служби; служби у військовому резерві.
Постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення (пункт 20.6 глави 20 розділу II Положення № 402).
За змістом пунктів 21.1. - 21.4. глави 21 розділу II Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК. Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у осіб, звільнених з військової служби визначають штатні ВЛК; у осіб, звільнених з військової служби інших військових формувань та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19. У випадку прийняття штатними ВЛК рішення про відсутність підстав для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, у розділ Х протоколу, оформленого за формою, наведеною в додатку 19 до цього Положення, заноситься відповідне рішення. При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених ТЦК та СП, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми).
Згідно пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
є) “Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби” - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами “а”, “ґ” цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності (абзац перший підпункту пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402);
ж) “Захворювання (поранення, травма, контузія, каліцтво), НІ, не пов`язане з проходженням військової служби” - якщо захворювання виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, яке не діагностовано під час призову (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу) і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби або коли захворювання виникло після звільнення з військової служби, коли початок захворювання не можна віднести на період проходження військової служби (абзац перший підпункту пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402).
Пункт 22.3 глави 22 розділу II Положення №402 передбачає, що постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, та надсилаються у військову частину та/або до ТЦК та СП в електронній та/або паперовій формі. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, яка підлягає затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляється на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного строку після закінчення медичного огляду. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) із затвердженою постановою надсилається командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд та/або до ТЦК та СП, в електронній та/або паперовій формі, в установленому законодавством порядку, а також видається на руки особі, що пройшла медичний огляд. Зазначені документи можуть видаватися на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.
Постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає (пункт 22.7 глави 22 розділу II Положення № 402).
Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що військовослужбовці підлягають медичному огляду штатними та позаштатними ВЛК, яким, за результатами військово-лікарської експертизи надане право приймати постанови, зокрема, щодо придатності чи непридатності військовослужбовця до військової служби.
Із матеріалів справи встановлено, що позивачу 03.10.2024 проведено медичний огляд військово-лікарською комісією терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, результати якого, згідно пункту пункт 22.7 глави 22 розділу II Положення № 402, оформлені постановою у формі довідки від 03.10.2024 року №432/2.
Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зробив правовий висновок, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020р. у справі № 810/5009/18.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що для правильного вирішення спору суду достатньо лише співставити відомості, зазначені у довідці ВЛК від 03.10.2024 №432/2, із наявними у матеріалах справи медичними документами, без надання оцінки медичним висновкам чи діагнозам позивача.
Такі твердження апелянта фактично зводяться до незгоди із визначеним ступенем придатності до військової служби та спрямовані на переоцінку медичних висновків, у тому числі щодо характеру захворювань, ступеня порушення функцій організму, їх відповідності конкретним статтям Розкладу хвороб та правильності застосування положень Розкладу хвороб при прийнятті постанови ВЛК.
Водночас, навіть формальне співставлення медичних документів із висновком ВЛК неминуче потребує спеціальних знань.
Фактично вимоги апелянта зводяться до надання іншої оцінку його стану здоров`я та висновку про необхідність застосування інших статей Розкладу хвороб або іншого ступеня придатності до військової служби, тобто здійснити перекваліфікацію медичного висновку ВЛК, що, як правильно вказав суд першої інстанції, виходить за межі повноважень суду.
При цьому, предметом судового розгляду у даній справі є дотримання ВЛК встановленої процедури проведення медичного огляду, повноважень комісії, порядку прийняття постанови та наявність чи відсутність очевидних порушень вимог Положення №402, а не перевірка правильності медичних висновків по суті.
Апеляційний суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів порушення норм Положення № 402 при проведенні медичного огляду позивача та прийнятті постанови ВЛК відповідачем-1. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови Військово-лікарської комісії терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про ступінь придатності солдата ОСОБА_1 до військової служби, оформлену довідкою від 03.10.2024 № 432/2, та зобов`язання Військово-лікарську комісію терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону повторно провести медичний огляд солдата ОСОБА_1 , з повним обстеженням з метою оцінки стану здоров`я на момент огляду з урахуванням виявленої хвороби та визначення ступеня придатності до військової служби згідно Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 №402.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, яка полягає в ухиленні від розгляду скарги на постанову Військово-лікарської комісії терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, яка оформлена довідкою 03.10.2024 № 432/2, суд зазначає таке.
Згідно із п.п. 3.1.-3.4. глави 3 розділу І Положення № 402 вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України “Про звернення громадян”, Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962. Скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України “Про звернення громадян”. Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 “Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення”. Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК. Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний (контрольний) медичний огляд.
Отже, розгляд пропозицій, заяв та скарг військовослужбовців та інших осіб регулюються нормами Закону України “Про звернення громадян” та Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України “Про звернення громадян” від 02.10.1996 року № 393/96-ВР (далі – Закон №393) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.
Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. 1 ст. 3 Закону №393).
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб (ч. 4 ст. 3 Закону №393).
Згідно ч. 1 ст. 16 Закону №393 скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
До скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше, а також інші документи, необхідні для розгляду скарги, які після її розгляду повертаються громадянину (ч. 6 ст. 16 Закону №393).
За правилами ст. 19 Закону №393 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів (ч. 1 ст. 20 Закону №393).
Порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), а також порядок контролю за його дотриманням визначає Інструкція про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 № 735 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 р. за № 94/29962) (далі - Інструкція).
Відповідно до п.п. 5, 6 розділу І Інструкції до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності дії, унаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина будь-які обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Усі звернення громадян, що надходять до Міністерства оборони України, органів військового управління, військових частин, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України “Про звернення громадян” їх видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги. Подальший розгляд пропозицій, заяв та скарг громадян проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 14, 15 та 16 зазначеного Закону.
За правилами п.п. 1, 2, 4-8 розділу ІІІ Інструкції посадові особи органів військового управління, військових частин під час розгляду звернень громадян зобов`язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників на місця для перевірки викладених у зверненні обставин, застосовувати інші заходи для об`єктивного вирішення поставлених автором звернення питань, з`ясовувати та приймати рішення про усунення причин і умов, які спонукають авторів скаржитись.
Рішення, які приймаються за зверненнями, мають бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне й правильне рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.
Термін розгляду пропозицій, заяв та скарг обчислюється з дня, наступного за днем, з якого починається строк (таким днем є день їх надходження та реєстрації в органі військового управління, військовій частині), до дня направлення заявнику відповіді на його звернення. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на неробочий день, то останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день. Термін розгляду пропозицій, заяв та скарг обчислюється від дня їхньої реєстрації у структурному підрозділі Міністерства оборони України, відповідальному за організацію розгляду звернень громадян.
Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління, командир військової частини або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.
Звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі поставлені в ньому питання, прийнято обґрунтоване рішення та вжито потрібних заходів щодо його виконання і заявника повідомлено про результати розгляду звернення і прийняте рішення.
Відповідь за результатами розгляду звернення обов`язково дається тим органом військового управління, військовою частиною, які його отримали і до компетенції яких входить розв`язання порушених у зверненні питань, за підписом керівників або осіб, яким право ставити підпис надано відповідним керівником органу військового управління, командиром військової частини.
Рішення про відмову в задоволенні вимог або прохань, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на чинне законодавство і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому вказуються заходи, які вживались органом військового управління, військовою частиною для перевірки цього звернення. Якщо давалася усна відповідь, то складається відповідна довідка, яка додається до матеріалів перевірки звернення.
З наведеного апеляційний суд зауважує, що розгляд відповідачем-2 пропозицій, заяв та скарг військовослужбовців та інших осіб регулюються нормами Закону України “Про звернення громадян” та Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, у урахуванням норм Положення № 402.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач 16.10.2024 звернувся до відповідача-2 із скаргою на постанову ВЛК терапевтичного профілю ВМКЦ Західного регіону, яка оформлена довідкою від 03.10.2024 № 432/2.
Із наявної в матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №7902004987348 від 16.10.2024 встановлено, що скаргу позивача отримано 23.10.2024 представником відповідача-2 за довіреністю.
Згідно із листом від 28.11.2024 №598/9/27063, позивача повідомлено про результати розгляду його скарги та відсутність підстав для скасування постанови терапевтичного профілю ВМКЦ Західного регіону про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 03.10.2024 № 432/2 чи направлення позивача начальником ЦВЛК ЗС України на контрольний медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби, оскільки за встановленим позивачу діагнозом оскаржувану постанову ВЛК прийнято обґрунтовано, відповідно до вимог Положення № 402.
Відповідь на скаргу позивача надано відповідачем у строк, визначений ст. 16 Закону №393 та п. 5 розділу ІІІ Інструкції.
Отже, суд першої інстанції правильно вказав, що матеріалами справи не підтверджено порушення відповідачем-2 норм Закону №393 та Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України при розгляді скарги позивача від 16.10.2024.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд не встановив протиправної бездіяльності відповідача-2, яка полягає в ухиленні від розгляду скарги позивача на постанову ВЛК. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції враховує, що згідно із п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухваливши судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскільки підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі № 380/999/25 - без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	Н. В. Ільчишин