КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5569/25
Провадження № 2/488/1234/26 р.

РІШЕННЯ
Іменем України   

02.06.2026 року      м. Миколаїв 

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Селіщевої Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач – ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду із даним позовом до відповідача в обґрунтування якого вказав, що 16.06.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та фізичною особою — ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1564-7054 за допомогою веб-сайту creditkasa.com.ua.
Згідно з умовами договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 18 000,00 грн. строком на 300 днів із встановленням базового періоду 14 днів, процентної ставки та комісії за видачу кредиту.
20.06.2025 року між сторонами укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої позичальнику надано додаткові кредитні кошти у сумі 2 000,00 грн. на погоджених умовах.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору.
Відповідач всупереч умовам Кредитного договору порушив вищезазначені умови договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору.
Станом на 21.10.2025 року, загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 39 037,74 гривень.
Відповідно до умов Кредитного договору № 1564-7054 від 16.06.2025 року Кредитодавець направив Позичальнику вимогу про усунення порушень договірних зобов`язань. 
Однак зазначена вимога була залишена Позичальником без реагування, порушення умов договору усунуті не були, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просити стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 037,74 грн., а також судовий збір.

Ухвалою судді від 19.12.2025 р. було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачу, та роз`яснено його право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач своїм правом на подання відзиву та заперечень скористався, подавши відзив на позовну заяву.
У відзиві відповідач заперечує проти позову, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 
Зазначає, що кредитний договір №1564-7054 від 16.06.2025 року ним не підписувався, істотні умови договору (зокрема щодо процентної ставки, комісії та неустойки) не погоджувалися, а доказів його волевиявлення на укладення договору позивачем не надано.
Також відповідач вказує на відсутність належних і допустимих доказів укладення договору в електронній формі, зокрема оригіналу електронного документа з електронним підписом або підтвердження використання одноразового ідентифікатора, а також доказів ідентифікації особи та направлення такого ідентифікатора.
Відповідач заперечує факт отримання кредитних коштів, посилаючись на відсутність первинних банківських документів, які б підтверджували їх фактичне перерахування та зарахування саме на рахунок відповідача. Подані позивачем розрахунок заборгованості та інформаційні довідки вважає неналежними доказами.
Окремо відповідач зазначає, що у разі встановлення факту укладення договору, позивачем неправомірно нараховано проценти після закінчення базового строку кредитування (14 днів), оскільки відсутні докази пролонгації договору, а будь-які додаткові угоди ним не підписувалися. 
Вважає, що проценти після спливу строку є безпідставними, а їх розмір завищеним.
Крім того, відповідач посилається на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення від відповідальності за ст. 625 ЦК України та неустойки на період воєнного стану, у зв`язку з чим вважає нарахування відповідних платежів неправомірним.
Щодо комісії відповідач зазначає, що її стягнення суперечить Закону України «Про споживче кредитування», оскільки передбачає оплату дій, які не є окремою послугою, у зв`язку з чим відповідні умови договору є нікчемними.
Представником позивача були подані додаткові пояснення щодо відзиву на позов. 
У додаткових поясненнях на відзив відповідача позивач заперечив доводи щодо неукладеності та недійсності кредитного договору № 1564-7054 від 16.06.2025 року. 
Зазначив, що договір укладено в електронній формі відповідно до вимог законодавства шляхом акцепту оферти відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора, що є належним електронним підписом та підтверджує волевиявлення на укладення договору. 
На підтвердження укладення договору послався на дані інформаційно-телекомунікаційної системи, електронний договір, підписаний кваліфікованою електронною печаткою, а також практику Верховного Суду щодо юридичної сили електронних договорів.
Позивач зазначив, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, Правилами надання споживчих кредитів та паспортом споживчого кредиту, а тому погодився з усіма істотними умовами договору.
Щодо факту надання кредиту позивач вказав, що кредитні кошти були перераховані на банківські картки, реквізити яких відповідач самостійно зазначила під час оформлення заявки. 
Також позивач вказав, що вимога відповідача про надання виписки по рахунку є безпідставною, оскільки позивач не є банківською установою та не відкриває рахунків клієнтам.
Позивач вважає правомірним нарахування процентів, комісії та інших платежів, передбачених кредитним договором.
Зазначив, що комісія за надання кредиту прямо передбачена законодавством про споживче кредитування та умовами договору, а нарахування процентів і штрафних санкцій здійснювалося відповідно до умов договору та вимог закону. 
Крім того, позивач зазначив, що штрафні санкції не перевищують встановлених законом обмежень, а доводи відповідача щодо порушення прав споживача є необґрунтованими. 
У зв`язку з наведеним позивач просив врахувати подані пояснення, відхилити заперечення відповідача та задовольнити позов у повному обсязі.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що 16 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1564-7054.
Укладення договору відбулося за допомогою вебсайту кредитодавця, через інформаційно-телекомунікаційну систему, яка забезпечує оформлення та укладення договорів у електронній формі.
Відповідно до статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, оформленою в електронній формі.
Частиною першою статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит може бути укладений у вигляді електронного документа з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронну комерцію.
З наданих позивачем доказів убачається, що кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту та таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача становлять єдиний договірний комплекс документів, який містить істотні умови кредитування.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин підписується сторонами, зокрема шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Матеріали справи містять відомості про використання відповідачем одноразового ідентифікатора А6506 для підписання договору про відкриття кредитної лінії № 1564-7054 від 16 червня 2025 року та підтвердження ознайомлення з умовами кредитування. 
Враховуючи спосіб укладення договору, суд бере до уваги, що оформлення кредиту передбачало проходження позичальником процедури авторизації в особистому кабінеті та підтвердження волевиявлення за допомогою одноразового ідентифікатора.
Аналогічний підхід щодо оцінки укладення електронних кредитних договорів викладено Верховним Судом у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Згідно з умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 18 000,00 грн. строком на 300 днів. 
Договором також передбачено комісію за видачу кредиту в розмірі 20 відсотків від суми кредиту, знижену процентну ставку 0,90 відсотка на день та стандартну процентну ставку 1,00 відсоток на день.
Крім того, 20 червня 2025 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору про відкриття кредитної лінії № 1564-7054, відповідно до якої відповідачу було надано додаткові кредитні кошти у сумі 2 000,00 грн.
Судом встановлено, що укладеним між сторонами договором передбачено фіксований тип процентної ставки, яка не підлягає зміні протягом строку користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а розмір і порядок їх сплати визначаються договором.
Згідно з частиною другою статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються договором.
Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти в обсязі та на умовах, визначених договором і додатковою угодою до нього.

Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору. 
Станом на 21.10.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 39 037,74 гривень, а саме:
- заборгованість за кредитом – 10 878,38 гривень;
- заборгованість за нарахованими процентами – 14 559,36 гривень;
- заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК – 10 000,00 гривень;
- заборгованість по комісії – 3 600,00 гривень.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України).
Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. 
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторін.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК У країни, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Матеріалами справи підтверджують факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі. 

Суд критично оцінює доводи відзиву відповідача та вважає їх необґрунтованими і такими, що спростовуються наявними у справі доказами.
Матеріалами справи підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору в електронній формі відповідно до вимог чинного законодавства, а також факт отримання відповідачем кредитних коштів. 
На підтвердження зазначених обставин позивачем надано кредитний договір, додаткову угоду, довідки про перерахування коштів, розрахунок заборгованості та інші документи.
Крім того, за клопотанням позивача ухвалою суду від 03.03.2026р. було витребувано додаткові докази щодо належності платіжних карток, на які були перераховані кредитні кошти. 
Надані на виконання ухвали суду відомості від АТ «Універсал Банк» підтвердили, що кредитні кошти були зараховані на карткові рахунки, пов`язані з відповідачем, що додатково спростовує доводи останньої про відсутність належних доказів отримання кредиту.
Суд також враховує, що відповідачем не подано належних та допустимих доказів, які б спростовували факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів або правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. 
Наведені у відзиві заперечення мають припущений характер та не підтверджені належними доказами.
За таких обставин суд доходить висновку, що доводи відзиву відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, тоді як надані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для встановлення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

В порядку ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) заборгованість за Кредитним договором № 1564-7054 від 16.06.2025 р., станом на 21.10.2025 р., у розмірі 39 037,74 гривень, а саме:
- заборгованість за кредитом – 10 878,38 гривень;
- заборгованість за нарахованими процентами – 14 559,36 гривень;
- заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК – 10 000,00 гривень;
- заборгованість по комісії – 3 600,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне найменування сторін:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133.
Відповідач:  ОСОБА_1 : адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя  Л.І. Селіщева