Справа № 509/1479/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської у складі: 
головуючого судді Кочко В.К.,
при секретарі Савченко М.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 20.09.2024 між ТОВ «ФК «Процент» та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний договір №19470 відповідно до якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 9000 грн., шляхом їх переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», зі сплатою 1,00% за кожен день користування (365 % річних), строком на 730 днів до 20.09.2026. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 16.02.2026 утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 19607,12, яка складається з 19607,12 грн., заборгованість за нарахованими процентами за період з 18.05.2025 по 13.01.2026, що нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365% річних) та Графіку платежів, які підлягають примусовому стягненню з відповідача. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.
Відповідач відзиву щодо позову не подала.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Судом встановлено, що 20.09.2024 між ТОВ «ФК «Процент» та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний договір №19470 відповідно до якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 9000 грн., шляхом їх переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», зі сплатою 1,00% за кожен день користування (365 % річних), строком на 730 днів до 20.09.2026. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 16.02.2026 утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 19607,12, яка складається з 19607,12 грн., заборгованість за нарахованими процентами за період з 18.05.2025 по 13.01.2026, що нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365% річних) та Графіку платежів, які підлягають примусовому стягненню з відповідача.
Згідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу вимог статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини другої статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Положенням статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами частини 1статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Проте відповідачем на даний час зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості за кредитним договором не виконуються.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконала, що виявилося у несплаті нарахованої заборгованості у розмірі 9000 грн, які нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00 % річних, яку і просив стягнути позивач.
Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строк, передбачений умовами договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором №19470 від 20.09.2024 по несплаті нарахованої заборгованості у розмірі 19607,12 грн, обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу, суд враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності , доходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, у розмірі 10000 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265,280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (ЄДРПОУ 41466388, місцезнаходження: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4), заборгованість за кредитним договором №19470 від 20.09.2024 р. у розмірі 19607,12 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (ЄДРПОУ 41466388, місцезнаходження: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4) судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кочко В.К.